Справа180/258/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Марганець угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2021 року № 0000187, за яким
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Балки Василівського району Запорізької області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, не особа з інвалідністю, зареєстровани за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89), раніше засуджений:
- 19.09.2018 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 6 місяців арешту. 07.05.2019 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 14.04.2020 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 23.11.2021 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2020 до покарання, призначеного за новим вироком, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці виявив та привласнив предмет, ззовні схожий на пістолет, який визначив для себе як вогнепальну зброю, та предмети, схожі на патрони, у кількості 48 штук.

Таким чином, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий прямий усисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, умисно, без передбаченого законом дозволу та порядку, визначеного наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» придбав предмет, який має конструктивні особливості, характерні для короткоствольної вогнепальної зброї (ствол з нарізами, рукав`я з накладками, ствольна коробка, ударно-спусковий механізм) та патрони у кількості сорок вісім штук, які переніс за місцем свого мешкання та почав зберігати за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_3 дійшов висновку, що вказані пістолет та патрони у кількості 48 штук йому не потрібні, і у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут з метою отримання за це грошової винагороди.

20 серпня 2021 року в період часу з 15:50 до 16:00 год. ОСОБА_3 , без передбаченого законом дозволу, маючи умисел на незаконне оплатне відчуження вогнепальної зброї та бойових припасів особі, яка не має права на її придбання, знаходячись неподалік перехрестя вулиць Єдності та Толбухіна в м.Марганець Дніпропетровської області, збув громадянину ОСОБА_6 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів на підставі відповідної постанови прокурора:

1) 1 предмет, ззовні схожий на пістолет, який згідно висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/27072-БЛ від 28.08.2021 є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом за типом однозарядних пістолетів для стрільби 5,6 мм (.22 LR);

2) 48 шт. предметів, схожих на патрони, які відповідно до висновку судової експертизи № СЕ-19/104-21/27074-БЛ від 27.08.2021 є патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22 LR), патрони придатні для стрільби.

Водночас, ОСОБА_3 в обмін на вищевказану одиницю вогнепальної зброї та 48 одиниць боєприпасів отримав від громадянина ОСОБА_6 грошові кошти у вигляді 1 банкноти національної валюти України номіналом 500 грн. серії ХВ8415191, якими розпорядився на власний розсуд.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

03 лютого 2022 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000187, та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України. Також, сторонами досягнуто домовленостей щодо узгодженого покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати відбуте частково покарання за попереднім вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2021 року (за яким його визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців), та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченому, та які передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджені в ній вид та розмір покарання. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і визнає фактичні обставини справи, встановлені слідством.

Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 5 ст.469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює характер обвинувачення, беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, і повністю визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством та викладені в обвинувальному акті.

Прокурор та підозрюваний в присутності захисника добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
За таких обставин суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та призначити узгоджені сторонами вид та розмір покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, і суд не вбачає підстав для його застосування, оскільки ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2021 року

Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана. Цивільний позов не заявлено.

Загальна вартість проведених судових експертиз зброї від 27.08.2021 № СЕ-19/104-21/27074-БЛ, від 28.08.2021 № СЕ-19/104-21/27072-БЛ, становить 2231,06 грн., які необхідно стягнути із засудженого в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 472, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 19 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187, укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати відбуте частково покарання за попереднім вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання за попереднім вироком.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз зброї в розмірі 2231,06 грн.

Речові докази:
- пістолет в сліп-пакеті разом з первинним укакуванням, десять патронів, сім стріляних гільз з упакуванням, дві картонні коробки з-під патронів, вісім стріляних гільз, сорок патронів, оріз мисливської рушниці ИЖ-49, протяжка каналів стволів в сліп-пакетах разом з первинним упакуванням, прозорий полімерний пакет з пломбою,

- дванадцять фрагментів, схожих на фрагменти ударно-спускового механізму,

передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанції 20, 288, - знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1