КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 60 діб, а саме до 15.08.2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000502 від 26.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України.

Під час вирішення питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 60 діб, а саме до 15.08.2022 року.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 діючи в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченим більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та встановити розмір застави, яка може забезпечити належне виконання обвинуваченими обов`язків прибувати до суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та грубе порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального права.
Апелянт вказує, що обвинувачені тримаються під вартою вже більше двох років, при цьому на даний час не відбулось жодного судового засідання і справа не призначена для розгляду по суті, а фактичною підставою для застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зазначив лише тяжкість покарання, яка начебто може спонукати обвинувачених переховуватись від суду.
Також зазначає, що ризики, які існували під час досудового розслідування значно зменшилися, зокрема повна неможливість вплинути на потерпілого, оскільки він перебуває у міжнародному розшуку, а також зменшення можливості втечі обвинувачених у зв`язку із веденням на території України воєнного стану.
Крім того, апелянт звертає увагу, що суд розглянув клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вказані клопотання прокурора обвинуваченим не вручалися і останні взагалі не знали про існування такого клопотання.
Обґрунтовуючи доводи щодо можливості обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу та можливості визначення застави, апелянт зазначає, що в матеріалах справи міститься договір оренди житла, в якому обвинувачені можуть проживати у разі застосування до них запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а також обвинувачені готові внести заставу, яка забезпечить їх належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку поданих апеляційних скарг; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали контрольного провадження №757/23962/21-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування (продовження) виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції встановив, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитися від суду. Крім того, судовий розгляд перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а тому обсяг доказів, який підлягає дослідженню ще не визначений, свідки та потерпілий у даному кримінальному провадженні не допитані, а відтак існує ризик впливу на них з боку обвинувачених.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою існують об`єктивні обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. При цьому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність даних про особи обвинувачених, їх репутації, даних про можливість ухилення від суду, разом із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, свідчить про те, що обставини, які слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, а тому застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апеляційні доводи захисника про те, що суд розглянув клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вказані клопотання прокурора обвинуваченим не вручалися і останні взагалі не знали про існування такого клопотання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане кримінальне провадження, яке є предметом розгляду Печерського районного суду м. Києва перебуває вже на стадії судового розгляду і вирішення питання судом щодо запобіжного заходу регламентовано статтею 331 КПК України, положення якої не зобов`язують прокурора вручати обвинуваченим письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що приймаючи рішення про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд допустив неповноту судового розгляду, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ст. 331 КПК України, суд першої інстанції належним чином перевірив доводи клопотання прокурора і судом об`єктивно встановлено існування обставин, які свідчать про неможливість застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою та існування ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних на спростування висновків суду першої інстанції, а також даних які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апелянтом не наведено.

Твердження апелянта про те, що ризики, які існували під час досудового розслідування значно зменшилися, зокрема повна неможливість вплинути на потерпілого, оскільки він перебуває у міжнародному розшуку, а також зменшення можливості втечі обвинувачених у зв`язку із веденням на території України воєнного стану, є безпідставними, оскільки при розгляді питання про доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Крім того, судовий розгляд перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а тому доказів, який підлягає дослідженню ще не визначений, свідки та потерпілий у даному кримінальному провадженні не допитані, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки.

За викладеним, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під вартою, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із визначенням розміру застави, про що ставиться питання в апеляційних скаргах захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року, якою обвинуваченим ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) продовжено строк тримання під вартою, кожному на 60 діб, а саме до 15.08.2022 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3