ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/4173/19 Номер провадження 11-кп/814/2019/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Полтаві кримінальне провадження № 0000881, №000200, №0001194 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в центрі ресоціалізації «Благо-Дар» за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за:

-за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі:

-за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України на І рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 4657,50 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_11 за ч.2 ст. 125 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

1епізод 08.02.2019 приблизно о 20-00 год. ОСОБА_9 знаходячись в сквері ім. II.Кандаурова, по пров. Миру в м. Харкові, у потерпілого ОСОБА_10 , який послизнувся та впавши на землю, при цьому перебував у свідомості, зняв з пальця лівої руки потерпілого золоту печатку, вагою 5 грам, 585 проби, вартістю 4657,50 грн. Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

2епізод 24.01.2020 приблизно о 17.00 год ОСОБА_9 знаходився разом зі своїм знайомим обвинуваченим ОСОБА_11 , його співмешканкою ОСОБА_12 та раніше невідомим їм ОСОБА_13 , в квартирі за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , під час розпиття спиртних напоїв в ході словесного конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходились на кухні зазначеної квартири, ОСОБА_9 зайшов на кухню і завдав ОСОБА_13 два удари лівою ногою, взутою у чобіт по обличчю ОСОБА_13 , в наслідок чого потерпілий впав на підлогу.

Після чого, потерпілий ОСОБА_13 піднявся і всі разом продовжили вживати спиртні напої. Через деякий час, цього ж дня за вказаною адресою обвинувачений ОСОБА_11 на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_13 , завдав один дар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_13 , від якого той впав на підлогу на правий бік. В цей час, ОСОБА_9 умисно завдав чотири удари кулаками обох рук в область ребер ОСОБА_13 , а ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії куликами обох рук завдав чотири удари по голові та обличчю ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 припинили побиття.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_13 , згідно отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини переломи 5-10 ребер зліва по середнє-паховій лінії, лівосторонній гемо пневмоторакс, між тканина і підшкірна емфізема зліва, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців в околодочних ділянках, садна голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень; забитих ран в області верхньої і нижньої губи, правої підбрівної дуги, що відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3 епізод 24.01.2020 приблизно о 17.10 год ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , який в цей час лежав на підлозі в кімнаті, діячі повторно, з раптово виниклим умислом скориставшись тим, що ОСОБА_13 знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння і не може чинити опір, та не зважаючи на те, що за його діями спостерігає ОСОБА_11 , відкрито викрав чоботи, в які був взутий потерпілий ОСОБА_13 , а саме зняв їх з потерпілого та одягнув на себе. Після чого, ОСОБА_9 розпорядився викраденим на свій розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на суму 320 грн.

4 епізод 05.06.2020 приблизно о 02.30 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_9 діючи повторно, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав два металеві баки з дерев`яної рамки паркової урни біля першого та другого під`їздів буд. АДРЕСА_4 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду АТ «Трест Житлобуд-1» на загальні суму 2683,05 грн.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить, врахувавши те, що він раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочинів визнав та розкаявся, пом`якшити йому покарання, призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого в підтримку апеляційної скарги, його захисника, який також підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив призначити покарання із застосуванням положень ст.ст. 69 та 75 КК України, прокурора, який просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчинені злочинів, за які він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались, і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а тому в цій частині вирок не перевіряється.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 121 КК України.

Що стосується твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про суворість призначеного судом першої інстанції покарання, то вони, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, і призначати менш суворе покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину і відшкодували завдані збитки.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за вчинені ним злочини, суд дотримуючись вимог закону, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем реєстрації тривалий час не поживає, на обліках у лікарі нарколога та психіатра не перебуває, зловживав спиртними напоями та наркотичними речовинами, з 12.10.2020 перебуває у центрі реосоціалізації «Благо-Дар», пройшов реабілітацію від наркозалежності, де й проживає, відсутність офіційного працевлаштування.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_9 суд врахував наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання ним своєї провини у скоєному та притягнення до кримінальної відповідальності вперше, та вчинення злочину (одного епізоду) у стані алкогольного сп`яніння, що віднесено судом до обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи дані обставини, тяжкість вчинених злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 реального покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій інкримінованих йому статей КК України, та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

На переконання колегії суддів, покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 за своїм видом та розміром, є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, тобто із застосування статті 69 КК України, про що ставиться в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника обвинуваченого про можливість застосування до ОСОБА_9 положень статі 75 КК України колегія суддів вважає безпідставними.

За змістом ч. 1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 норм ст. 75 КК України, судом першої інстанції не встановлено і в апеляційній інстанції не приведено. Крім того, наведені захисником доводи стосовно наявності на утриманні доньки, його незадовільного стану здоров`я, наявність працевлаштування, позитивна характеристика не зменшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а тому не є підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, підтверджуючих даних про неможливість відбування ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із станом здоров`я матеріали провадження не містять.

Врахувавши наведені обставини, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначене йому покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкціями статей, із врахуванням ступеню реалізації злочинного умислу, вважає обґрунтованим.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку і, зокрема в застосуванні положень статті 75 КК України немає, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Виходячи з вищенаведеного, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ :

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4