Справа № 308/2427/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000118, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15 березня 2023 року надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2023 року, у кримінальному провадженні від 10 лютого 2023 за №0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що 30.01.2023 близько 14 год. 40 хв. за адресою: Ужгородський район, с.Оноківці, вул.Головна, 2с, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного доступу та обману заволодів транспортним засобом марки "Шевроле" моделі "Авео" з д.н.з. НОМЕР_1 під приводом взяття вказаного автомобіля, в мене ОСОБА_3 , в оренду після чого зник у невідомому напрямку.

Із відповідною заявою я ОСОБА_3 звернувся до працівників поліції, якими в подальшому зареєстровано кримінальне провадження № 0000118, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

10 лютого 2023 року слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території.

10 лютого 2023 року старшим слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д .н .з . НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, будинок 55 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . 11 лютого 2023 року мене ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, у ході якого ОСОБА_3 пояснив, що транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н .з . НОМЕР_1 , 30.01.2023 надав в оренду ОСОБА_4 та через деякий час останній перестав виходити на зв`язок та не приїхав на вказаному автомобілі для огляду.

17 лютого 2023 року ухвалою слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , (справа №308/2427/23) задоволено клопотання прокурора накласти арешт на транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , що був вилучений 10 лютого 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Закарпатська обл., м. Тячів, вул. Нересенська, буд.1 та поміщений на спеціальний майданчик ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП і Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 визнано в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000118, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України

Адвокат зазначає, що станом на 15 березня 2023 року всі експертні дослідження та слідчі дії відносно транспортного засобу проведені, а підстав на арешт та утримання транспортного засобу в рамках вказаного провадження не має.

На підставі вище наведеного ОСОБА_3 просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, на автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д .н .з . НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року.

В судове засідання 16 березня 2023 року:

заявник ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим в заяві про скасування арешту майна просить розгляд клопотання проводити у його відсутності.

слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що розгляд справи просить провестиу його відсутності, додатково зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії із вказаним транспортним засобом.

Слідчий суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що 17 лютого 2023 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Chevrolet», моделі «Aveo», д .н .з . НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 .

Клопотання заявника аргументовано тим, що потреба у накладеному арешті відпала, оскільки всі експертні дослідження та слідчі дії відносно транспортного засобу проведені, а підстав на арешт та утримання транспортного засобу в рамках вказаного провадження не має.

Вказані обставини у своїй заяві підтвердив слідчий.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування, заявнику про підозру не повідомлено, навпаки останній визнаний потерпілим. Стороною обвинувачення не доведено необхідність подальшого втручання у володіння заявниками своїм майном.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном, та враховуючи, що сторона обвинувачення при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року на автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 .

Транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 повернути власнику майна ОСОБА_7 або володільцю ОСОБА_3 або уповноваженій ними особі.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя ОСОБА_1