Справа № 466/3171/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/895/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в її інтересах на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 2 червня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищенаведеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 та кримінальне провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, - закрито у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 2 червня 2022 року, потерпіла ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що 25 червня 2010 року прокуратура Шевченківського району порушила кримінальну справу №183-0495 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. 20 березня 2012 року злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_10 перекваліфіковано з ч. 3 ст. 365 КК на ч. 2 ст. 194 КК, матеріали справи скеровано в Шевченківський РВ ЛМУ. В процесі досудового розслідування 3 грудня 2012 року в ЄРДР була внесена інформація про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК, 26 лютого 2013 року передбачене ч. 1 ст. 358 КК, 21 липня 2015 року передбачене ч. 1 ст. 366 КК, 19 травня 2017 року передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Апелянт зазначає, що розгляд справи №466/3171/22 щодо закриття кримінального провадження №0000021 і проголошення ухвали відбулись за відсутності потерпілої та її представника.

Крім цього, 8 листопада 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли доповнення потерпілої ОСОБА_6 до поданої нею апеляційної скарги, у яких апелянт зазначає, що 2 червня 2022 року Шевченківським районним судом м. Львова постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 грудня 2012 року, за фактом знищення 3-4 в 2010 році майна Н.Аверіної будівель на вул. Шевченка, 348а, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 194 КК України. 16 травня 2019 року в обласну прокуратуру представником потерпілої була подана заява з результатами першого фундаментального аналізу наявних на той час матеріалів кримінального провадження №0000021, у яких був виявлений та досліджений мотив, а також докази участі В.Писаренка і ОСОБА_11 в організації знесення будівлі за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 348а. Втім, з великої кількості свідків прокурор однобоко відібрав для огляду в суді першої інстанції пояснення саме тих, які не містять корисної інформації для розслідування.

Звертає увагу на те, що прокурор у судовому засіданні дискредитував представника потерпілої та зводив на нього наклеп; приховав від суду, що виявлені особи, у яких був мотив знищити зазначені будівлі. Зокрема, після прийому в експлуатацію РП відповідальність за реалізацію рішень РП переходить виключно на керівників забудовника (замовника), якими послідовно були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Рішення в РП побудувати будинок на недопустимій віддалі від існуючих будівель, а інженерні мережі прокласти через прилеглу земельну ділянку (фундаменти існуючих будівель) з`явилось в РП внаслідок допущеного безладу на стадії проектних робіт.

На переконання потерпілої, участь у знищенні будівлі брав ОСОБА_12 . При цьому прокурор приховав від суду, що слідчим не здійснені слідчі дії, виконання яких обов`язкове, зокрема, не був допитаний виконроб ОСОБА_15 , якого на допиті 5 березня 2021 року ОСОБА_12 звинуватив у наданні на досудовому розслідуванні неправдивих свідчень.

Як зазначає апелянт, у кримінальному провадженні необхідно провести шістнадцять допитів свідків та три почеркознавчі експертизи, здійснити тимчасовий доступ до робочої документації по водопостачанню та водовідведенню.

При цьому потерпіла наголошує, що розгляд клопотання прокурора у її відсутності та у відсутності її представника позбавив її можливості подати клопотання про дослідження певних доказів, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім цього, з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , та просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 2 червня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що має бути скасоване через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, що призвели до невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, звертає увагу на рівність прав сторін на збирання та подання до суду доказів, гарантоване ст. 22 КПК України. На переконання адвоката, цих вимог закону суд не дотримався, здійснивши розгляд судового провадження за відсутності потерпілої, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання, що позбавило останню можливості заявити клопотання про допит певних осіб, дослідження доказів та вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Вважає, що суд не обґрунтував будь-якими доказами свій висновок про невстановлення особи, яка вчинила кримінальні правопорушення. За таких обставин, сторона потерпілої вважає, що має місце неповнота судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_16 , будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Її представник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав подані апеляційні скарги, просив такі задовольнити та наголосив на допущенні місцевим судом істотних процесуальних порушень, які полягали у неповідомленні потерпілої про час та місце розгляду клопотання прокурора.

Прокурор ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні апеляційних вимог, покликавшись, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Як це визначено ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 КПК України Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий, серед іншого має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні.

Водночас, стаття 135 КПК України регламентує порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні, згідно з яким особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як слідує з матеріалів судового провадження, 23 травня 2022 року прокурор ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року постановлено ухвалу про призначення судового засідання для розгляду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, та вирішено викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні 2 червня 2022 року, яке відбулося за участі прокурора ОСОБА_9 , Шевченківський районний суд м. Львова розглянув клопотання прокурора по суті.

Втім, матеріали судового провадження не містять жодних відомостей про скерування потерпілій ОСОБА_6 повідомлення про призначення судового засідання на 11 год. 00 хв. 2 червня 2022 року, будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 135 КПК України способів.

З наведеного слідує, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу без належного повідомлення та участі потерпілої.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування рішення при розгляді справи в суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та допущене місцевим судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке не може бути усунуте апеляційним судом, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілої та її представника підлягають до задоволення частково, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 2 червня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, скасувати.

Призначити у Шевченківському районному суді м. Львова новий розгляд клопотання прокурора ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000021 від 3 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4