печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка звернулась зі скаргою - адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи.

30 вересня 2022 року на підставі розпорядження керівника апарату від 30 вересня 2022 року, у зв`язку з смертю судді ОСОБА_7 , здійснено повторний автоматизований розподіл та визначено суддю для розгляду справи та передано згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), строком до 12.04.2020.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 ухвалу слідчого судді скасовано, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту і застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 скасовано ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2020 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, та застосовано домашній арешт у нічний період доби.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період.

19.06.2020 ОСОБА_5 отримав копію постанови Генерального прокурора про видачу (екстрадицію) особи від 10.06.2020, якою прийнято рішення про видачу ОСОБА_5 до Республіки Білорусь.

ОСОБА_5 вважає, що постанова Генерального прокурора від 10.06.2020 має бути скасована через невідповідність висновків, викладених у постанові, обставинам кримінального провадження, через порушення вимог кримінального закону, та за наявністю обставин, що унеможливлюють екстрадицію особи, виходячи з наступного.

В оскаржуваній постанові зазначено, що вирок відносно ОСОБА_5 після набрання ним законної сили 11.11.2011 було направлено для виконання до УВС Московського району Мінміськвиконкому.

Цей висновок не відповідає обставинам кримінального провадження та спростовується документом, на який посилається Генеральний прокурор:

- постанова про розшук ОСОБА_5 , згідно з якою розшук був оголошений тільки 19.04.2019 - після спливу майже 7,5 років з дня набрання законної сили вироком Мінського суду Мінської області відносно ОСОБА_5 . І тільки після цього 02.05.2019 була відкрита розшукова справа відносно ОСОБА_5 .

Крім того, при проведенні екстрадиційної перевірки в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 581 КПК України ОСОБА_5 та його захиснику не були надані матеріали, які підтверджують, що вирок відносно ОСОБА_5 , після набрання ним законної сили, було направлено для виконання до УВС Московського району Мінміськвиконкому саме 11.11.2011.

Таким чином, оголошення ОСОБА_5 у розшук є незаконним та протирічить положенням п. 3 ч. 1 ст. 84 Кримінального кодексу Республіки Білорусь «Особа звільняється від основного і додаткового покарань, якщо обвинувальний вирок не був приведений у виконання в такі строки, починаючи з дня набрання ним законної сили: 3) п`ять років - у разі засудження до позбавлення волі на строк не більше п`яти років».

Крім того, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України висновок в оскаржуваній постанові, що встановлений ст. 80 КК України строк давності виконання вироку не закінчився, виходячи з наступного.

Згідно із вироком, ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину середньої тяжкості.

Оголошення ОСОБА_5 у розшук та незаконне намагання виконати стосовно вирок із значним пропуском для виконання протирічить положенням п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України - особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальний вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

При розгляді клопотань прокурора про застосування екстрадиційного арешту суддями Малиновського районного суду м. Одеси та Одеського апеляційного суду були встановлні обставини, які також свідчать про недоведеність переховування ОСОБА_5 від виконання вироку:

- наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків в м. Одесі: проживання однією сім`єю з громадянкою України; наявність договору оренди квартири строком дії до 07.11.2021;

- позитивна характеристика з місця проживання та з Благодійного фонду «Добрий самарянин»;

- ОСОБА_5 за час перебування в м. Одесі не переховувався, був соціально відкритою людиною, організатором соціально важливих заходів в масштабах м. Одеси та України, серед іншого - днів пам`яті ОСОБА_8 .

Представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, просила відмовити.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), строком до 12.04.2020.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2020 ухвалу слідчого судді скасовано, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту і застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 скасовано ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2020 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, та застосовано домашній арешт у нічний період доби.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період.

19.06.2020 ОСОБА_5 отримав копію постанови Генерального прокурора про видачу (екстрадицію) особи від 10.06.2020, якою прийнято рішення про видачу ОСОБА_5 до Республіки Білорусь.

Згідно ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Статтею 591 КПК України, передбачено порядок оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до наданих слідчому судді матеріалів, до Офісу Генерального прокурор 11.02.2020 надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальному відповідальності.

Запит білоруської сторони та інші документи про видачу оформлено відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Республіки Білорусь з питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_5 є громадянином Республіки Білорусь.

ОСОБА_5 затримано на території Одеської області 10.01.2020 у зв`язку із розшуком білоруськими правоохоронними органами.

Приморським районним судом м. Одеси 13.01.2020 до нього застосовано тимчасовий арешт, а Малиновським районним судом м. Одеси 13.02.2020 - екстрадиційний арешт. Одеським апеляційним судом 04.03.2020 ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 скасовано та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний запобіжний захід продовжено Малиновським районним судом м. Одеси до 28.06.2020.

У ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Одеської області за дорученням Офісу Генерального прокурора, встановлено, що ОСОБА_5 статутусу біженця немає, громадянином України не є, до кримінальної відповідальності та території України не притягується.

Відповідно до ч.4 ст. 591 КПК України при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію). Відомостей про вчинення ОСОБА_5 злочинів політичного характеру, висновок не містить, вчинені ним злочини не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.

Будь-яких належних доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_5 було чи буде піддано політичним переслідуванням, суду не надано.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 591 КПК України на постанову Генерального прокурора ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи, дійшов до висновку про законність постанови Генерального прокурора ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 до Республіки Білорусь.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.591 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1