ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2130/22 Справа № 205/9725/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, групи інвалідності не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, статусу учасника бойових дій та державних нагород не має, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 29.04.2022 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, з позбавленням волі на строк 4 роки та 5 місяців, та на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000282,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на 60 днів по 29 січня 2023 року включно з визначенням застави в розмірі 190 (сто дев`яносто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 494 000 грн.

Слідчий суддя врахував незмінність підстав для підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, продовження існування тільки ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, неможливість закінчення досудового розслідування через необхідність проведення слідчих дій, що потребують додаткового часу, та дійшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків. Дійшов до висновку про відсутність підстав для зміни розміру застави.

В апеляції:

- захисник скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21:00 год. по 07:00 год. за адресою проживання: АДРЕСА_2 або застави у значно меншому розмірі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є не обґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального кодексу.

Вказує на необґрунтованість підозри через не надання прокурором жодного суттєвого доказу та незаконне затримання особи.

Стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу жодним чином не доведені стороною обвинувачення.

Зазначає, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, вина в інкримінованому злочині не доведена.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

Визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики доведені та продовжують існувати. Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення винуватості, на даний час продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду. Також оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та в період іспитового строку знову підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вказане свідчить про існування високого ступеню ризику вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження вчинення ним кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і в даному провадженні ці питання не розглядаються. Вказане питання було предметом дослідження слідчого судді, відповідне обґрунтування викладено в ухвалі, яка оскаржується, з чим погоджується й колегія суддів.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо відсутності підстав для зменшення розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, підозрюваному ОСОБА_4 , що складає 494000,00 гривень, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження, в тому числі, є достатнім та необхідним для запобігання визначених слідчим суддею ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000282, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 Р ОСОБА_8 А ОСОБА_9