Справа № 299/419/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/616/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Виноградів, Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

15.01.2020, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, маючи на меті протиправно вилучити транспортний засіб, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , керуючись вільним доступом, підійшов до скутера марки "Suzuki" моделі "LETs 2", металевого кольору, номер рами НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 куб. см, всупереч волі власниці ОСОБА_8 , яка у той час відчиняла вхідні ворота дворогосподарства на АДРЕСА_2 , де проживає, не маючи будь-якого права керувати чи володіти транспортним засобом, сів за кермо мопеда марки "Suzuki" моделі "LETs 2" та, скориставшись увімкненим двигуном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Заволодівши транспортним засобом ОСОБА_7 розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7550,00 грн.

З огляду на наведене, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що виправдувальний вирок є незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що під час судового засідання, яке відбулося 31.08.2021, у ході обговорення клопотання про приєднання доказів до обвинувального акту, ні обвинувачений, ні його захисник не порушували питання щодо обсягу, допустимості чи належності наданих стороною обвинувачення доказів, отриманих під час досудового розслідування, через можливе невиконання вимог ст. 290 КПК України. Однак, як вважає прокурор, вищенаведене місцевий суд до уваги не взяв та з власної ініціативи, порадившись на місці, без видалення до нарадчої кімнати, оголосив рішення про визнання доказів недопустимими, та їх повернення прокурору, посилаючись на те, що у наданих прокурором матеріалах відсутні відомості про відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам, що розцінено судом як відсутність такого рішення. Окрім того, посилається на те, що у подальшому до Берегівської окружної прокуратури надійшов лист судді Виноградівського районного суду ОСОБА_9 від 02.09.2021 за вих. № 299/419/20, яким повернуто документи, додані до клопотання прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України кримінального правопорушення, згідно з ухвалою суду від 31.08.2021, яка судом прокурору надана не була. Прокурор також звертає увагу на те, що враховуючи той факт, що повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження як потерпілій, так і підозрюваному мало місце, про що міститься запис у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, прокурором повторно направлено до суду письмові докази разом з доказами відкриття сторонам матеріалів провадження, однак, суд першої інстанції, дослідивши у судовому засіданні докази, надані прокурором, з власної ініціативи, не дивлячись на те, що ні обвинувачений, ні його захисник не порушували питання допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, повторно визнав докази недопустимими та повернув їх прокурору, жодним чином не обґрунтувавши рішення та не виклав свої висновки у вироку. Окрім цього, апелянт зазначає, що вирок містить суперечності за змістом і не узгоджується з вимогами ст. 374 КПК України, що судом неправильно зроблено висновок про часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у незаконному заволодінні транспортним засобом, а також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Апелянт також звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 у суді першої інстанції неодноразово наголошував на визнанні своєї вини, однак ці заяви залишені судом поза увагою. При цьому, суд неналежно оцінив і покази свідка події - ОСОБА_10 , які безумовно свідчать про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Між тим, прокурор вважає, що судовий розгляд проведений з порушенням приписів п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України : без участі потерпілої, яку належним чином не повідомлено про дату, час та місце судового засідання. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності сторони захисту та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження стороні захисту та потерпілій стороні направлено відповідно до вимог законодавства і вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від потерпілої сторони та сторони захисту не надходило ; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

При оцінці доводів апеляційних скарг щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів бере до уваги таке.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження (справи) проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Між тим, із матеріалів кримінального провадження убачається, що судовий розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, у тому числі й у зв`язку з неявкою потерпілої у судові засідання. При цьому, явка потерпілої у судове засідання визнавалась обов`язковою.

Проте, суд першої інстанції, 20.10.2021, продовжуючи розгляд кримінального провадження, не з`ясовував причини неявки потерпілої ОСОБА_8 у судові засідання. При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б із достовірністю свідчили про те, що потерпіла ОСОБА_8 була належним чином була повідомлена про час та місце проведення судових засідань.

Колегія суддів вважає, що аналіз показань обвинуваченого ОСОБА_11 свідчить про те, що ним не заперечується факт незаконного заволодіння транспортним засобом (скутером), який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Зазначивши у мотивувальній частині вироку про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 не є достатніми для встановлення обставин висунутого ОСОБА_11 обвинувачення в частині дати вчинення кримінального правопорушення, яким транспортним засобом заволодів ОСОБА_11 , хто є власником такого транспортного засобу, суд у вироку не послався на те, які саме докази не були надані суду першої інстанції, які б підтверджували такі обставини.

Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України судове рішення будь-якому разі підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини щодо проведення судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілої є істотними порушенням вимог КПК України, що призвели до неповноти та поверховості при дослідженні фактичних обставин справи, невідповідності висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, і тягнуть скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції в іншому складі.

Під час нового розгляду кримінального провадження підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження.

Також під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно та всебічно дослідити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі, а також допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, які призвели до ухвалення вироку, який не можна визнати законним та обґрунтованим.

З огляду на наведені вище обставини, вимоги п. 5 ч. 2 ст. 412, ст. 415 КПК України, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21жовтня 2021 року, щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: