Справа № 186/440/23
Провадження № 1-кс/0186/141/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 29 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Павлограді, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, розлученої, маючої сина - особу з інвалідністю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючої, несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2023 року слідчий звернувся з клопотанням в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 29 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної - ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження. Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави - Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаних норм міжнародного права, президент Російської Федерації (далі - РФ), діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року № 36/103, від 16 грудня 1970 року N 2734 (XXV) від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв?язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об?єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей, інших тяжких наслідків. До здійснення збройної агресії проти України керівництвом держави-агресора залучено діючі на тимчасово окупованій території Донецької області підрозділи силового блоку окупаційної адміністрації РФ. 24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

ОСОБА_6 , будучи ідеологічно налаштованою особою, що підтримує агресивну політику російської федерації, з метою схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, 11 листопада 2022 року, приблизно о 12:15 годині, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ініціативно, активно, маючи на меті схилити інших людей до своєї позиції, реалізуючи злочинний умисел, направлений на представлення збройної агресії Російської Федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, виказувала твердження про те, що Україна (українці) воюємо не за свої території, а за гроші олігархів, також іменування війни Росії проти України громадянською війною між олігархами. Також, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерацію проти України, звинувачувала, так звані, "тіньовий уряд Англії та Америки" у тому, що вони лізуть на нашу землю, хочуть нас вбити, щоб зайняти нашу землю та виказувала твердження про те, що Росія встала (піднялась на захист, вступила в боротьбу) тому, що їй не потрібна Америка на кордоні, де мовцем ототожнюються Україна й ОСОБА_8 , яка, нібито, посягає на російські надра, зокрема Крим (згідно контексту Крим представляється, як такий, що належить Росії), тобто називається, нібито, об`єктивна причина вторгнення.

Відповідно до висновку судово - лінгвістичної експертизи, дії ОСОБА_6 відносяться до виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 підозрюється у виправдовуванні, запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та представлення збройної агресії Російської Федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, тобто y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України.

07 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення про те, що ОСОБА_6 під час сеансу своїми висловлюваннями поширює висловлювання, що виправдовують збройну агресію Росії проти України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16 вересня 2022 року, про те, що при відвіданні сеансу ворожіння у Хмари Ірини, остання використовує карти з зображенням гербу РФ, а також висловлювала, що найближчим часом держава Україна припинить своє існування, так як стане частиною Росії; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18 листопада 2022 року; висновком судово - лінгвістичної експертизи №3 від 01 лютого 2023 року, згідно якого в мовленні ОСОБА_6 містяться ознаки виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні нетяжкого злочину по ч.1 ст.436-2 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана, перебуваючи у вільному пересуванні, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як офіційно не працевлаштована.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана може бути особисто знайома зі свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, та, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, за вчинений ним злочини.

У зв`язку з викладеним просить обрати підозрюваній - ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці.

Вислухавши слідчого, який підтримав своє клопотання, прокурора, який просить клопотання задовільнити, підозрювану та її захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, останній пояснив, що наявність ризиків не доведена, органи досудового розслідування посилаються на потерпілих, але в справі немає потерпілих на території Синельниківського та Павлоградського районів, вони не допитані, щодо свідків, то вони всі допитані, чи є вони знайомими Хмари, слідчий повинен був з`ясувати у свідків, чи зустрічалися вони після допиту з підозрюваною, впливатиме вона на них, чи ні - це припущення слідчого, ОСОБА_6 має сина, який є особою з інвалідністю, перебуває на стаціонарному лікуванні у м.Дніпро з тяжкою хворобою, їй потрібно їздити до сина, турбуватися про нього, вона працює не офіційно, за ці кошти з сином утримуються, долучили копію трудової книжки, щодо переховування, то ОСОБА_6 ні разу не ухилилася від явки до слідчого, завжди відповідала на його телефонні дзвінки, сама проявила ініціативу, уклавши з ним договір, поїхати до слідчого у м.Першотравенськ для проведення слідчих дій, на всі виклики зобов`язується з`являтися, переховуватися не збирається, запобіжний захід не є доцільним, оскільки це зашкодить їй для вільного життя, догляду за сином - особи з інвалідністю 1 групи, який потребує догляду, це провокація злочину, систематичності не було, вивчивши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що 27 червня 2022 року за вих.№55/24-240 УСБУ у Дніпропетровській області звернулося до керівника Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області з повідомленням щодо протиправної діяльності по факту того, що ОСОБА_6 доводить до мешканців Синельниківського та Павлоградського районів Дніпропетровської області неправдиву інформацію про вчинення бійцями ЗСУ військових злочинів, наголошує на необхідності очікування приходу російських військових до Дніпропетровської області, агітує здійснювати пособництво окупантам, тобто в її діях вбачаються ознаки ч.3 ст.436-2 КК України, тому, в порядку ст.214 КПК України, просить надати інформацію про прийняття та реєстрацію повідомлення та закінчення досудового розслідування.

29 червня 2022 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури звернувся з рапортом до В.О. Керівника Першотравенської окружної прокуратури щодо вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР по факту розповсюдження серед мешканців Синельниківського та Павлоградського районів, Дніпропетровської області інформації, яка містить ознаки виправдування та визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, яку здійснює ОСОБА_6 , проживаюча у м.Павлограді, Дніпропетровської області.

29 червня 2022 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000018 по ч.1 ст.436-2 КК України ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Дорученням без дати, в порядку ч.7 ст.214 КПК України, прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області доручив проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

07 липня 2022 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ухвалив постанову, якою визначив підслідність даного кримінального провадження СВ Управління СБУ в Дніпропетровській області, направлено останньому для здійснення досудового розслідування вказану постанову та матеріали кримінального провадження.

02 січня 2022 року заступником начальника - начальником СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ухвалено постанову про призначення групи слідчих для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання додано заяву про вчинення злочину без дати, адресовану відділу у м.Павлограді УСБУ у Дніпропетровській області, протокол допиту свідка від 16 вересня 2022 року, проведеного оперуповноваженим в ОВС відділу у м.Павлограді УСБУ у Дніпропетровській області, протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18 листопада 2022 року старшого оперуповноваженого в ОВС сектору ЗНД відділу у м.Павлограді УСБУ у Дніпропетровській області,

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, 11 листопада 2022 року за місцем свого проживання - у м.Павлограді, Дніпропетровської області, відомості до ЄРДР внесені 29 червня 2022 року.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті "належна правова процедура" - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування, як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Відповідно ч.5 ст.36 КПК України генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступники.

Тобто, передумовою реалізації прокурором передбачених ч.5 ст.36 КПК повноважень має бути здійснення відповідним органом, визначеним у ст.216 КПК, досудового розслідування в кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності. У ч.5 ст.36 КПК України виписано наступну систему елементів процедури: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні - постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частини 1, 2 ст. 214 КПК України).

КПК України не передбачає вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР. Стаття 214 КПК України не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до ЄРДР правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу.

Відповідно до вимог ч.6 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Досудове розслідування здійснюється відповідно до правил підслідності, встановлених у ст.216 КПК України.

Згідно ч.2 ст.216 КПК України слідчі органи безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі ст.436-2 КК України.

Законодавець, розподіливши кримінальні правопорушення в межах підслідності різних органів досудового розслідування, виходив із презумпції, що саме цей орган здатний здійснити належне досудове розслідування кримінальних проваджень щодо зазначеного переліку кримінальних правопорушень: у силу характеристик кримінального правопорушення, організаційних можливостей органу, звичаїв, потреб у спеціалізації тощо. Певний "пріоритет" у аспекті підслідності надано лише НАБУ, оскільки забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування - без винятків, а також НАБУ та ДБР у провадженнях щодо народного депутата - забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого народним депутатом України, іншим органам досудового розслідування, крім Національного антикорупційного бюро України та центрального апарату Державного бюро розслідувань, відповідно до їх підслідності. В усіх інших випадках законом резюмується, що досудове розслідування має здійснюватися з дотриманням правил підслідності. Адже стратегічна мета інституту підслідності полягає в забезпеченні права особи на об`єктивне й неупереджене розслідування, і, як результат, - гарантування передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий суд.

При оцінці ефективності досудового розслідування слід виходити з того, що ефективність досудового розслідування є співвідношенням процесуальних дій, процесуальних рішень, реалізованих учасниками кримінального провадження, а також їх результатів із положеннями КПК України, що визначають підстави, умови і порядок їх проведення чи прийняття, з урахуванням оптимальних затрат часу та зусиль на це.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях виокремив таку систему критеріїв ефективності досудового розслідування: 1) метою проведення досудового розслідування завжди має бути досягнення завдань кримінального провадження (спрямованість на досягнення завдань кримінального провадження); 2) здійснення досудового розслідування повинно відповідати принципу законності, зокрема, забезпечувати ефективне виконання положень національного законодавства (законність); 3) досудовому розслідуванню має бути притаманна засада публічності (ініціативності органу досудового розслідування), яка полягає в оперативній реакції на вчинене кримінальне правопорушення компетентною особою, яка не залежатиме від волі зацікавлених осіб (публічність); 4) вимога розумної швидкості досудового розслідування, що передбачає здійснення процесуальних дій на цьому етапі судочинства без зайвих затримок, їх своєчасність, відсутність необґрунтованого зупинення кримінального провадження тощо (розумна швидкість); 5) всебічність та повнота застосування заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, яка, насамперед, передбачає правильність, послідовність та логічність отримання доказів, та оперування ними, обґрунтування процесуальних рішень (всебічність та повнота розслідування); 6) незалежність та неупередженість особи, яка здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення (незалежність та неупередженість); 7) прозорість досудового розслідування, захист прав та інтересів потерпілого та його родичів, що передбачає своєчасне надання їм процесуального статусу, залучення до проведення процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами провадження (прозорість); 8) врахування під час досудового розслідування індивідуальних особливостей особи правопорушника, зокрема, його віку, гендерної належності, національності (індивідуалізація); 9) диференціація форм досудового розслідування з метою його оптимізації (диференціація форм розслідування).

Для констатації неефективності досудового розслідування необхідна оцінка досудового розслідування для того, щоб прийняти рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу.

Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлена на будь-якій стадії досудового розслідування, в тому числі і на його початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку та відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України.

Надання прав, покладення обов`язків та визначення обсягу відповідальності за своєю юридичною природою потребує письмової форми заради уникнення суб`єктивізму та забезпечення правової визначеності.

У кожному конкретному випадку наявність таких підстав має бути обґрунтована у відповідній постанові прокурора, адже зміна передбаченої законом підслідності, як видається, має розглядатися як екстраординарна процедура, порівняно із загальним порядком визначення підслідності, за яким вирішення цього питання є предметом законодавчого регулювання, а не предметом дискреції.

Відповідна постанова Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування має відповідати вимогам ст.110 КПК України, у тому числі бути вмотивованою, надавати обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24 травня 2021 року №640/5023/19 дійшла висновку, що належна правова процедура реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України містить такі елементи: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування, як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні - постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.

Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції).

У кримінальному процесуальному праві загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело; належний суб`єкт; належна процесуальна форма; належна фіксація; належна процедура; належний вид способу формування доказової основи. В аспекті належного суб`єкта, у тому числі, слід розглядати і орган досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті, завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України).

Для доручення здійснення досудового розслідування іншому органу на будь-якому етапі досудового розслідування необхідно мати підстави, а саме: констатацію неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК. В іншому випадку матиме місце порушення належної правової процедури реалізації повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України.

Постанова прокурора про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

Виходячи з наведеного, у разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК України.

Наслідком недотримання належної правової процедури, як складового елементу принципу верховенства права, є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст.86, п.2 ч.3 ст.87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України за місцем свого проживання - у м.Павлограді, Павлоградського району, Дніпропетровської області, дане кримінальне провадження, на підставі ч.2 ст.216 КПК України, підслідне слідчому органу безпеки - відділу у м.Павлограді Управління СБУ у Дніпропетровській області, 07 липня 2022 року прокурором Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ухвалено постанову про визначення підслідності даного кримінального провадження Слідчому відділу Управління СБУ в Дніпропетровській області, останній прийняв справу до свого провадження, здійснював слідчі дії, в подальшому, слідчі дії виконувалися СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, однак матеріали клопотання не містять постанови керівника обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, а саме: ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що викликає сумніви у належній територіальній підсудності клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчому судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, що матиме наслідком визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст.86, п.2 ч.3 ст.87 КПК України - як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 216 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 29 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної - ОСОБА_6 , - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «07» квітня 2023 року о «_____» годині «____» хвилин.

_____________________ ОСОБА_6 .