УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 03.08.2022 р., затвердженого 18.11.2022 прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 03.08.2022 р., затверджений 18.11.2022 прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив, що обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду міста Києва, підстави для закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акту прокурору відсутні. Просив здійснювати розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні до суду було подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор просить суд обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60-т днів. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненого з корисливих мотивів. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що у ОСОБА_4 , у невстановлених досудовим розслідуванням місці та часі, виник злочинний умисел на отримання прибутку від громадян України призовного віку, які підлягають мобілізації в умовах воєнного стану, тобто незаконного переправлення їх через державний кордон України шляхом сприяння вчинення таких дій порадами, підшукуванням осіб призовного віку, які підлягають мобілізації та які бажають незаконно перетнути державний кордон України, та за грошову винагороду сприяти таким особам у оформленні документів щодо непридатності до військової служби. В період воєнного стану, ОСОБА_4 на сайті «OLX» розмістив оголошення щодо надання послуг в отриманні групи інвалідності, висновку військово-лікарської комісії щодо непридатності до несення військової служби чоловіків призовного віку. В подальшому, ОСОБА_4 ,діючи з корисливих мотивів, попередньо домовившись про зустріч із громадянином призовного віку ОСОБА_8 , та перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») домовились про те, що ОСОБА_4 зробить документи щодо непридатності до військової служби, що дасть змогу безперешкодно перетнути останньому державний кордон України, за грошові кошти у сумі 3 000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_9 зустрітись у вказаному закладі 16.08.2022, з метою обговорення деталей вчинення вказаного кримінального правопорушення та отримання грошових коштів за оформлення документів, на підставі яких останній безперешкодно перетне кордон України. 16.08.2022 р. приблизно о 19 год. 10 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , отримав від громадянина ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 3 000 доларів США, за вчинені незаконні дії з виготовлення висновку військово-лікарської комісії щодо непридатності до несення військової служби та подальшого їх використання ОСОБА_8 для перетину державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, таким чином, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, сприяв незаконному переправленню особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Існування вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, у ОСОБА_4 немає офіційного місця роботи та законного достатнього джерела заробітку, відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений перебуває у розшуку за Ужгородським МУ Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого із врахуванням зазначених у клопотанні прокурора обставин. У зв`язку із чим, прокурор просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60-т днів. У клопотанні прокурор зазначає, що положеннями ст. 182 КПК України передбачена можливість при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити обвинуваченому суму застави, яка може складати до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, зазначених у самому клопотанні, наполягав на його задоволенні. Додатково зазначив, що на стадії досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60-т днів із визначенням розміру застави у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання прокурора, визначена на досудовому розслідуванні сума застави, є непосильно великою для обвинуваченого, а тому прокурор просить зменшити вказану суму застави, не заперечує, якщо суд обмежиться 40 000 грн. застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, проте заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свою позицію сторона захисту обґрунтувала тим, що обвинувачений є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які після розлучення залишились проживати із матір`ю, має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , житло належить у рівних частках обвинуваченому та його батькові ОСОБА_12 , мати обвинуваченого ОСОБА_13 є людиною похилого віку та потребує стороннього догляду через свій незадовільний стан здоров`я, до 2015 року обвинувачений працював офіційно, після чого заробляв за рахунок надання послуг таксі, що свідчить про наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків. Тому, захисник просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, або нічний домашній арешт або особисте зобов`язання. Якщо суд дійде до висновку про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то захисник просить зменшити суму застави до мінімального розміру, оскільки обвинувачений не має матеріальної змоги через скрутне матеріальне становище сплатити суму застави, визначену на досудовому розслідуванні на підставі ухвали слідчого судді.

Будь-які інші клопотання у підготовчому судовому засіданні від учасників провадження до суду не надійшли.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заслухавши думки учасників провадження з приводу даного клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненому з корисливих мотивів.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало» проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також враховано, що в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 відкриті матеріали досудового розслідування із зазначеними анкетними даними свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення грунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває у розшуку за Ужгородським МУ Закарпатської області за обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу.

Суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про існування ризику, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення, оскільки прокурором у поданому клопотанні не конкретизовано, яку саме річ чи документи може знищити обвинувачений, із врахуванням тієї обставини, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт скеровано до суду.

При розгляді клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який не судимий, розведений, є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які після розлучення залишились проживати із матір`ю, має постійне ареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , житло належить у рівних частках обвинуваченому та його батькові ОСОБА_12 , мати обвинуваченого ОСОБА_13 є людиною похилого віку, що у своїй сукупності свідчить про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Однак, на переконання суду, наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не нівелює існування ризиків, встановлених судом під час розгляду клопотання прокурора, та що у своїй сукупності свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність перелічених в ухвалі ризиків, визначених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання про наявність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначення суми застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн.

Зазначена сума застави є вдвічі меншою, аніж була визначена слідчим суддею на стадії досудового розслідування, та, на переконання суду, є більш посильною для обвинуваченого, із врахуванням його майнового становища.

Стосовно позицій прокурора та сторони захисту про обмеження суми застави 40 000 грн., то суд зазначає, що вказаний сторонами бажаний розмір застави не узгоджується із нижньою межею розміру застави, визначеною п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та, на переконання суду, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого із врахуванням тяжкості висунутого йому обвинувачення.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом та перелічених в ухвалі суду.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 291 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, затвердженого 18.11.2022 прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 03.08.2022 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 на 29 грудня 2022 року о 12 год. 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 лютого 2023 року включно.

Ухвала діє до 16 лютого 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Святошинську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1