Єдиний унікальний № 497/538/2020
Провадження № 1-кп/946/158/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в дорученні проведення судової експертизи

07 квітня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Ізмаїл Одеської області клопотання захисника про доручення проведення судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_8 , представник потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_9 .

Потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення, про причину неявки суд не повідомили.

Суть питання, що вирішується

1. ОСОБА_5 , згідно обвинувальному акту, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи із застосуванням насильства.

2.Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про доручення проведення судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_5 , проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України (04080, місто Київ, вулиця Фрунзе, будинок 103), і на вирішення якої пропонує поставити питання: Якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_5 (темперамент, характер, нахили, потребо-мотиваційна сфера)? Чи могли індивідуально-психологічні, особистісні особливості ОСОБА_5 істотно вплинути на його поведінку при здійсненні протиправного діяння, в якому він обвинувачується, в тому числі: чи міг він вчинити діяння, в якому він обвинувачується, безсвідомо (тобто машинально, рефлекторно); не припускаючи у якості наслідку своїх дій саме смерть людини? Чи перебував ОСОБА_5 при здійсненні діяння, в якому він обвинувачується, в будь-якому психічному (емоційному) стані (стрес, фрустрація, емоційна напруга, фізіологічний афект і т.п.), яке могло б суттєво вплинути на його свідомість і діяльність? Чи вважав ОСОБА_5 дії потерпілого посяганням на своє життя та/або здоров`я?

При цьому захисник ОСОБА_7 послався на те, що в матеріалах провадження наявний висновок судово-психіатричних експертів №147 від 24.03.2020 та зауваження захисника ОСОБА_10 від 17.09.2020 (т. 3 а.п. 128 132), які, на думку захисника ОСОБА_7 , є доцільними та аргументованими. Так, не зважаючи на те, що вказана експертиза є комплексною і психіатричною, всю дослідну її частину (яка містить і психологічні, і психіатричні дослідження) та обидві мотивувальні частини підписані тільки психологом ОСОБА_11 . А отже, судово-психіатричні експерти за цією експертизою жодних досліджень не проводили, їх підписи містяться лише під підсумковими висновками. Усунути сумніви в правильності висновку №147 шляхом допиту експертів, які проводили дану експертизу, не вдалося через те, що КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ліквідував Кабінет амбулаторних судово-психіатричних експертиз. При цьому, в мотивувальній частині наказу про ліквідацію Кабінету КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» визнав той факт, що Кабінет амбулаторних судово-психіатричних експертиз вів свою діяльність в порушення п. 14 ст. 92 Конституції України та ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», що, на думку захисника ОСОБА_7 , є доказом недопустимості висновку №147 від 24.03.2020. Крім того, захисник зазначає, що після проведення вказаної експертизи №147 до матеріалів кримінального провадження були долучені документи, які свідчать про проходження обвинуваченим військової підготовки бійця місії ООН, яка включає практичне відпрацювання прийомів самооборони до рефлекторного рівня. Також, посилаючись на те, що у висновку №147 зазначено, що у обвинуваченого низький інтелект і знижена здатність адекватно визначати можливості несприятливих впливів власних дій, на думку захисника, має значення, чи виключається можливість вчинення обвинуваченим дій з хибною оцінкою їх можливих наслідків.

Встановлені судом обставини

3.У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання, а прокурор ОСОБА_6 заперечив проти його задоволення, пославшись на те, що експертиза була проведена за чинним на той час законодавством у відповідності встановленого порядку компетентними експертами.

4.Відповідно до висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020, експертам були поставлені такі питання: 1. Чи страждав ОСОБА_5 будь-яким психіатричним захворюванням під час вчинення ним злочину, чи міг він усвідомлювати свої дії і керувати ними? 2. Чи страждає ОСОБА_5 будь-яким психіатричним захворюванням в даний час і чи може він усвідомлювати свої дії і керувати ними? 3. Чи не є ОСОБА_5 психічнохворим і чи не потребує він застосування до нього примусових заходів медичного характеру? 4. Чи перебував ОСОБА_5 під час вчинення ним злочину у стані фізіологічного афекту? 5. Чи перебував ОСОБА_5 під час вчинення ним злочину в емоційному стані, який міг істотно вплинути на характер його поведінки в досліджуваній ситуації? 6. Чи є у ОСОБА_5 індивідуально-психологічні особливості, які могли істотно вплинути на його поведінку в досліджуваній ситуації? (т. 3 а.п. 120 127).

5.З висновку вбачається, що на питання №№ 4, 5, 6, що відносяться до компетенції судового експерта-психолога були надані відповіді виключно психологом судовим експертом ОСОБА_11 , а на питання №№1, 2, 3, що відносяться до компетенції судових експертів-психіатрів були надані відповіді виключно лікарями-судово-психіатричними експертами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Таким чином з висновку вбачається, що відповідні на питання складаються з двох частин психологічної та психіатричної, які відокремлені між собою, і надавалися експертами різних спеціалізацій, що свідчить про те, що по суті у вказаному висновку експертизи №147 від 24.03.2020 об`єднані два різних висновки в один судово-психологічного та комісійного судово-психіатричного досліджень, які жодним чином між собою не пов`язані та вирішують відокремлені непов`язані між собою питання. На це вказує, зокрема, і те, що відповідні на питання підписані експертами виключно в тій частині, до компетенції яких вони віднесені.

6.Відповідно до копії наказу №64-А від 31.10.2022 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, припинив роботу Кабінету амбулаторних судово-психіатричних експертиз, у зв`язку з ліквідацією, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, з 01.11.2022, та прийнято рішення про проведення ліквідації Кабінету амбулаторних судово-психіатричних експертиз з 31.12.2022, у зв`язку з подальшим реформуванням галузі, відповідно до політики МОЗ України у сфері охорони здоров`я за напрямком «Судово-психіатрична експертиза», положень п. 14 ст. 92 Конституції України, з метою дотримання вимог ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», на виконання наказів МОЗ України №865 від 08.05.2018 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» та №190 від 01.02.2022 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства охорони здоров`я України», для недопущення порушень законодавства при прийнятті управлінських рішень (т. 5 а.п. 84).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

7.Суд, розглянув клопотання захисника ОСОБА_7 , вислухав думки учасників судового провадження, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника з таких підстав.

8.Відповідно до положень ч. 1 ст. 332 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

9.У ч. 1 ст. 242 КПК передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

10.Згідно п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, у тому числі засади судової експертизи.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

12.До державних спеціалізованих установ абз. 3 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону віднесені науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

13.А ч. 3 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

14.У зв`язку з тим, що захисник ОСОБА_7 у своєму клопотанні посилається на те, що Кабінет судово-психіатричних експертиз КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» вів свою діяльність в порушення п. 14 ст. 92 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», що, на його думку, є доказом недопустимості висновку №147 від 24.03.2020, фактично навів обґрунтування недопустимості вказаного висновку виключно його психіатричної частини. Крім того, захисник ОСОБА_7 у своєму клопотанні також зазначив і про те, що, не зважаючи, що вказана експертиза є комплексною і психіатричною, всю дослідну її частину (яка містить і психологічні, і психіатричні дослідження) та обидві мотивувальні частини підписані тільки психологом ОСОБА_11 , а, отже, судово-психіатричні експерти за цією експертизою жодних досліджень не проводили, їх підписи містяться лише під підсумковими висновками.

15.При цьому, посилаючись на вказані невідповідності, як на підставу для доручення проведення судово-психіатричної експертизи, захисник ОСОБА_7 навіть не ініціює вирішення питань, що віднесені до компетенції судових експертів-психіатрів, а ініціює зовсім інші, які не стосуються наведених обґрунтувань.

16.При цьому захисник ОСОБА_7 не навів жодних мотивів необґрунтованості чи недопустимості психологічної частини вказаного висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020. А як було наведено вище судом, з висновку вбачається, що він, по суті, містить два різних висновки судово-психологічний та комісійний судово-психіатричний.

17.Відповідно до ч. 3 ст. 101 КПК, висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

18.Згідно ж ч. 4 вказаної статті, запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

19.Таким чином, враховуючи, що відповіді на питання, що відносяться до компетенції судового експерта-психолога, підписані психологом судовим експертом ОСОБА_11 , не підписані лікарями-судово-психіатричними експертами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , і ці питання не виходять за межі спеціальних знань експерта-психолога, то саме психолог судовий експерт ОСОБА_11 несе особисту відповідальність за них, і вона не несе відповідальність за відповіді на питання, що відносяться до компетенції судових експертів-психіатрів. У свою чергу, лікарі-судово-психіатричні експерти ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 несуть відповідальність за відповіді на питання, що відносяться до компетенції судових експертів-психіатрів з огляду на те, що вони підписані цими експертами, і не несуть відповідальність за відповіді на питання, що відносяться до компетенції судового експерта-психолога.

20.Посилаючись на недопустимість психіатричної частини висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020 та просячи доручити проведення судово-психіатричну експертизу, захисник ОСОБА_7 при цьому порушує питання, що відносяться до спеціальних знань саме експерта-психолога, а не до спеціальних знань експерта-психіатра, і на ці питання в тій або іншій мірі були надані відповідні у психологічній частині зазначеної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020, яка під сумнів стороною захисту не ставиться.

21.Здійснення судово-експертної діяльності, пов`язаної з проведенням судово-психологічних експертиз, виключно державними спеціалізованими установами наведеною ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» не встановлено.

22.З огляду на це, захисник ОСОБА_7 не обґрунтував, чому саме має бути доручено проведення фактично судово-психологічної експертизи по одним і тим же питанням, які вже були вирішені експертом та на які вже були надані ним відповіді у висновку №147 від 24.03.2020.

23.Що стосується посилань захисника на те, що після проведення експертизи №147 до матеріалів кримінального провадження були долучені документи, які свідчать про проходження обвинуваченим ОСОБА_5 військової підготовки бійця місії ООН, яка включає практичне відпрацювання прийомів самооборони до рефлекторного рівня, то з описової частини висновку вбачається, що при його складанні було враховано те, що обвинувачений проходив військову службу в армії. А що стосується індивідуально-психологічних особливостей обвинуваченого ОСОБА_5 , на які захисник посилається у клопотанні, у тому числі щодо того, що у нього низький інтелект і знижена здатність адекватно визначати можливості несприятливих впливів власних дій, то експертом була надана відповідь на питання №6 у вказаному висновку з урахуванням, у тому числі і цих особливостей обвинуваченого, що прямо випливає із самого висновку.

24.Таким чином, захисником ОСОБА_7 ініційовано доручення проведення експертизи з питань, які вже отримали відповіді у висновку експерта №147 від 24.03.2020.

25.Судом не встановлено наявність обов`язкових підстав для проведення експертизи. Одна лише незгода сторони кримінального провадження з певними відповідями експерта також не є підставою для доручення проведення експертизи.

26.Стороною захисту також не доведено, що існують достатні підстави вважати висновок експерта №147 від 24.03.2020 в психологічній частині, яким вирішені ініційовані захисником питання, необґрунтованим саме в частині поставлених захисником питань для вирішення, чи таким, що суперечить іншим матеріалами справи в цій частині або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності в цій же частині.

27.Доручення проведення експертизи для вирішення питань, що раніше вже були вирішені, суперечитиме завданням кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК та розумним строкам згідно ст.28 КПК.

Керуючись ст.ст. 28, 242, 332, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.У клопотанні захисника ОСОБА_7 про доручення проведення судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3