Справа № 203/1339/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в порядку ст.303 КПК України надійшла вищезазначена скарга, в якій поставлено питання про скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 21.12.2021 року, про закриття кримінального провадження №0000058. В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що під час досудового розслідування не було проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України, відповідно до якої неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, а також направлення слідчим до суду матеріалів кримінального провадження, що дозволяє перевірити викладені у скарзі доводи, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за фактичної явки учасників.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши скаржника та дослідивши матеріали за скаргою, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено під час розгляду скарги, Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058, відомості за яким було внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України, в подальшому постановою прокурора від 02.03.2021 року зміненої на ч.2 ст.365 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за заявою адвоката ОСОБА_5 за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень працівниками поліції під час затримання.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 21.12.2021 року, вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження викладені в заяві обставини, щодо перевищення працівниками поліції своїх службових повноважень та вчинення дій, що утворюють ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що оскаржувана постанова не містить будь-яких обгрунтувань з посиланням на відповідні докази, зібрані в ході досудового розслідування, на підставі яких слідчий прийшов до відповідного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках останнього не було в повному обсязі обов`язкові для виконання письмові вказівки прокурора, зокрема, щодо витребування відповідної медичної документації для забезпечення проведення призначеної постановою від 02.03.2021 року судової медичної експертизи на предмет виявлення у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму утворення; не вжито належних заходів щодо встановлення та допиту працівників поліції, які приймали участь у затриманні ОСОБА_5 ; не проведено слідчий експеримент із останнім; не допитано свідка ОСОБА_7 ; не витребувано та не досліджено відеозапис, який проводився під час затримання ОСОБА_5 не вжито заходів для витребування відповідної медичної документації для забезпечення проведення експертизи.

Також не вжито належних заходів щодо встановлення та допиту в якості свідків медичних працівників швидкої допомоги, які здійснювали огляд ОСОБА_5 під час його затримання.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 21.12.2021 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України є невмотивованою, прийнята передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне та повне дослідження обставин кримінального провадження, а тому не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,93,94,303,304,306,307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 21 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000058.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1