Справа № 308/6455/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, №0000205 від 02.03.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Перечинського району, с.Тур`я Пасіка, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

06 лютого 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у цивільній справі № 308/1631/23 ухвалено рішення про винесення обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено останньому наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього терміном на 3 (три) місяці наступні обов`язки, а саме: заборонено спілкуватися, вести листування, телефонні переговорити з своєю жінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб; заборонено перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та наближатися до вказаного будинку на відстань не менше 100 метрів.

ОСОБА_3 , будучи 21.02.2023 року належним чином ознайомленим працівниками Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області під відеозапис на нагрудну камеру із рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2023 року, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 21,27 та 28 лютого 2023 року, всупереч вищевказаного рішення знаходився за місцем проживання постраждалої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , ображав та виражався в сторону своєї дружини і їх спільної доньки ОСОБА_5 , 1988 року народження, яка є інвалідом 1 групи, нецензурною лайкою, чим вчинив умисні дії щодо невиконання заборон, передбачених обмежувальним приписом, викладеним у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2023, зокрема щодо заборони перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_4 та заборони спілкування.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст.390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

21.04.2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження шкода завдана державним та суспільним інтересам, потерпілого у справі немає.

На час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд уважає, що підстави застосування положень ст. 69 КК України /з врахуванням наявності у даному кримінальному провадженні лише однієї обставини, передбаченої ст. 66 України, що пом`якшує покарання/, а також положень ст. 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 390-1 КК України передбачено покарання за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, у вигляді арешту строком до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Тобто кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на коло осіб, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і є пенсіонером за віком, що підтверджується копією паспорта (а.с. 56-57), отже такий вид покарання як обмеження волі не може бути застосовано до нього при обранні покарання.

За таких обставин, з врахуванням встановлених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який має середню - спеціальну освіту, зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, тяжкості вчиненого кримінального проступку, того, що ОСОБА_3 є пенсіонером за віком, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ст. 390-1 КК України, а саме: у виді арешту строк на один місяць.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не застосовувався запобіжний захід.

Керуючись ч. 2 ст. 124, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 390-1 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7