Справа №443/1437/22
Провадження №1-кп/443/157/22
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

25 листопада 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в процесі розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні (внесеного до ЄРДР за реєстраційним номером № 0000113 від 27.08.2022) стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що встановлена достатність доказів для звинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому необхідне для забезпечення виконання ним як обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, зокрема прибувати за викликом суду і прокурора та підкорятись їх законним вимогам; запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні; запобігання спробам ОСОБА_3 скоїти інше кримінальне правопорушення. Також звернув увагу на вагомі докази скоєння злочину; загрозу покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7-15 років у разі визнання обвинуваченого винуватим у скоєнні злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого, його безробітний та майновий стан. Інші більш м`які запобіжні заходи є неефективними та недостатніми для запобігання ризикам, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному випадку буде ефективним та достатнім, оскільки серйозність покарання, яке загрожує обвинуваченому, у поєднанні з негативною репутацією за місцем проживання, відсутність місця праці може призвести до того, що він втече, щоб не підкорятися вимогам та уникнути покарання; з високою долею ймовірності знову вчинятиме правопорушення. Крім цього, прокурор звернув увагу на те, що злочин ОСОБА_3 вчинений у сфері домашнього насильства.

Захисник проти задоволення клопотання заперечила, суду пояснила, що обвинувачений до часу розгляду цього клопотання демонстрував належну поведінку і став на шлях виправлення. Зміна кваліфікації інкримінованого ОСОБА_3 злочину не є підставою для зміни запобіжного заходу. Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження та наведені ними аргументи, доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.10.2022 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 27.11.2022, заборонено цілодобово залишати визначене місце проживання та покладено обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Суд зазначає, що відповідно до приписів частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд не ставить під сумнів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки дана обставина вже була встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді цілодобового домашнього арешту та не заперечувалася сторонами кримінального провадження.

Також, суд звертає увагу на відсутність фактичних даних, які б давали суду підстави дійти висновку, що встановлений слідчим суддею ризик, передбачений статтею 177 КК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зменшився або перестав існувати, відтак доходить переконання, що цей ризик продовжує існувати на даний час.

Водночас, суд не погоджується з аргументами прокурора про наявність іншого ризику, а саме: можливість у обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на підтвердження цієї обставини суду не надано жодного доказу. Більше, того з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше не судимий і прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення обвинуваченим раніше інших правопорушень, а відтак давали суду можливість дійти висновку про наявність у обвинуваченого схильності до протиправної поведінки. З огляду на викладене, суд вважає наявність ризику можливості вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення недоведеним.

Покликання прокурора у клопотанні на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання незаконному впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні суд також вважає необґрунтованим у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів на підтвердження цих аргументів.

Таким чином, на час розгляду клопотання судом встановлено існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України можливість обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду. Інші наведені прокурором ризики не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними та допустимим доказами.

Суд зауважує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад п`ять років, крім виняткових випадків. Однак суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних фактичних даних на підтвердження зміни у гіршу сторону процесуальної поведінки ОСОБА_3 після зміни йому обвинувачення на частину 1 статті 115 КПК України.

Відповідно до положень частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За наведених вище обставин, суд зазначає, що прокурором не доведено: існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, окрім ризику, передбаченого пунктом 1 частиною 1 статті 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, який діє на даний час (у вигляді цілодобового домашнього арешту) для запобіганням зазначеному ризику, оскільки не надано доказів, які б підтверджували допущення порушення обвинуваченим процесуальної поведінки, а відтак давали суду підстави вважати обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту недостатнім та неефективним.

Зважаючи на викладене, суд доходить переконання про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора.

Приписами частини 6 статті 181 встановлено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

З системного аналізу норм частини 6 статті 181 КПК України та статті 199 КПК України вбачається, що підставою для продовження строку тримання особи під домашнім арештом є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку.

Відповідно до вимог частини 6 статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_3 та тяжкість інкримінованого йому діяння, відсутність фактичних даних, які б свідчили про зменшення зазначеного вище судом ризику чи його відсутність, а також з огляду на відсутність обґрунтованих підстав вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та будуть достатніми для запобігання зазначеному вище ризику, суд доходить переконання про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом на два місяці, починаючи з дати постановлення цієї ухвали.

Керуючись статтями 9, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під цілодобовим домашнім арештом на два місяці до 24.01.2023 включно.

Заборонити ОСОБА_3 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 :

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до вимог частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1