Справа № 203/4775/22
Провадження № 1-кс/0203/388/2023
УХВАЛА

31 січня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 01.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

встановив:

07.12.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник) із скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 01.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, в якій заявник просить суд:

- постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000014 ОСОБА_5 від 01.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання від 22.09.2022 року щодо прийняття процесуального рішення визнання потерпілим у кримінальному провадженні скасувати;

- зобов`язати прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури керівника групи прокурорів досудового розслідування кримінального провадження №0000014 вчинити певну дію: повторно розглянути та вирішити згідно з вимогами КПК України і національного судочинства клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року щодо прийняття процесуального рішення про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000014.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що на його думку, оскаржувана постанова прокурора ОСОБА_5 від 01.11.2022 року є некоректною, необґрунтованою, невмотивованою, поверхневою, упередженою та такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Як зазначив заявник, відповідно до положень ст. 55 КПК України, він вже є потерпілим, як особа, яка подала 09.12.2020 року заяву про скоєння відносно нього кримінального злочину, а крім того, 05.08.2021 року, 16.11.2021 року, 14.04.2022 року та 04.07.2022 року заяви про визнання потерпілим, 22.09.2022 року клопотання відповідного змісту прокурору процесуальному керівнику досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000014. Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду у справі №539/3185/17.

Крім того, заявник зазначає, що в постанові прокурора ОСОБА_5 від 01.11.2022 року не наведені конкретні очевидні та достатні підстави вважати, що його клопотання про залучення до провадження як потерпілого подане особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України. Тобто, як зазначив заявник, обґрунтування прокурора не спростовують факту можливого заподіяння йому моральної шкоди внаслідок упередженої службової бездіяльності старшої слідчої СВ ВП-3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , та прокурора всупереч вимогам ст. 110 КПК України в оскаржуваній постанові не зазначено належних обставин, які б могли б стати підставами для відмови у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні №0000014.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000014 ОСОБА_5 від 01.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання від 22.09.2022 року щодо прийняття процесуального рішення визнання потерпілим у кримінальному провадженні, та зобов`язання прокурора повторно розглянути клопотання заявника від 22.09.2022 року про визнання його потерпілим.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.12.2022 року, судову справу №203/4775/22, провадження №1-кс/0203/3671/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано судді канцелярією суду 08.12.2022 року.

Ухвалою слідчого судді від 08.12.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено розгляд скарги до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 12.12.2022 року надати суду матеріали кримінального провадження №0000014.

У чергове судове засідання, призначене на 31.01.2023 року, з`явились скаржник та прокурор.

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та пояснив підстави звернення до суду із скаргою таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, заявник у судовому засіданні зазначив, що він не погоджується із змістом оскаржуваної постанови та вважає її невмотивованою.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги та просила суд відмовити у їх задоволенні. Крім того, прокурор пояснила, що вона є процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000014, а на момент винесення оскаржуваної постанови вона перебувала у відпустці. Тому функції процесуального керівника виконувала інша прокурор у кримінальному провадження, яка і приймала оскаржувану постанову.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що на досудовому розслідуванні у Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000014 від 11.01.2021 року за ч. 1 ст. 367 КК України.

Відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення були внесені за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2020 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2020 року.

Постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_5 від 01.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 26.09.2022 року до Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року про прийняття процесуального рішення та 29.09.2022 року заявнику надана відповідь про відмову у задоволенні заявленого клопотання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2022 року було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано процесуального керівника досудового розслідування розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року шляхом винесення вмотивованого та обґрунтованого рішення в порядку ст. 220 КПК України, яке б відповідало вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

При цьому, мотивуючи підстави відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , прокурор посилається на положення ст. 55 КПК України та зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Прокурор зазначила, що на теперішній час в ході досудового слідства не встановлено факту спричинення ОСОБА_3 істотної шкоди, яка у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, оскільки моральна шкода не є шкодою, яка визнається шкодою у кримінальних правопорушеннях з матеріальним складом.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 від 13.01.2023 року про відмову у задоволенні клопотання було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. За змістом вказаної постанови, на адресу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, надійшла ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 року, справа №203/4655/22, провадження №1-кс/0203/3608/2022, якою було зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 04.07.2022 року. Також слідчий зазначила, що у ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 20.07.2022 року постановою дізнавача СД відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 кримінальне провадження №0002199 від 06.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3, 5 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених обставин скарги, дає суду підстави для висновку про те, що оскаржувану постанову прокурора від 01.11.2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року не можна вважати вмотивованою. Оскільки ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Проте прокурор не бере цього до уваги та не мотивує викладені ним підстави відмови у визнанні заявника потерпілим, яких би прокурор дійшов, аналізуючи норми КПК України, вимоги клопотання та обставини кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням проведених слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Натомість прокурор посилається на положення ч. 5 ст. 55 КПК України та зазначає, що у ході досудового розслідування не було встановлено факту спричинення заявнику істотної шкоди, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Також суд відхиляє посилання прокурора на постанову слідчого від 13.01.2023 року, в якій зазначено про те, що кримінальне провадження №0002199 від 06.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 162 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, бо такі мотиви відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року не були покладені в основу оскаржуваної постанови прокурора від 01.11.2022 року на підтвердження факту відсутності істотної шкоди, завданої заявнику.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 01.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та зобов`язання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури керівника групи прокурорів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року про визнання його потерпілим.

Керуючись ст. ст. 55, 220, 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 01.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурора групи прокурорів ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 01.11.2022 року у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зобов`язати прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури керівника групи прокурорів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22.09.2022 року про визнання його потерпілим.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 06.02.2023 року о 17:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1