Справа № 136/2037/22
провадження №1-кп/136/127/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт з Угодами про примирення від 27.12.2022 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 01.02.2022, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орадівка Христинівський район Черкаська область, ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, ромської національності, громадянки України, без освіти, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня, з метою реалізації задуманого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, направились на автомобілі ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_5 до с. Вахнівка Вінницького району Вінницької області. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, 31.01.2022 о 9 годині 45 хвилин прибули до місця проживання раніше не знайомої їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_3 , де зайшовши до її будинку та представившись працівниками пенсійного фонду, увійшли в довіру до ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку та завірили її в тому, що в державі проходить обмін валют Національного банку України старого зразка на банкноти нового зразка. Після цього, ОСОБА_8 , будучи введеною в оману та впевненою у тому, що відносно неї не вчиняються протиправні дії, дістала з місця зберігання свої грошові заощадження в загальній сумі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень та передала їх ОСОБА_5 , який перерахував вказані кошти, та надав потерпілій тринадцять сувенірних купюр під виглядом справжніх, номіналом 1000 гривень кожна, та таким чином імітував передачу ОСОБА_8 13 000 гривень. Після цього, обернувши на свою користь отримані від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 13 000 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли з її будинку, залишили місце вчинення злочину, та в подальшому розпорядились грошовими коштами, якими вони заволоділи шахрайським шляхом, на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоди про примирення укладені 27.12.2022 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваними, згідно умов яких, сторони дійшли спільної згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.190 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, відсутності будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, а також узгодили покарання, які повинні понести підозрювані:

- ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, згідно ст. 76 КК України;

- ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачені зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їм правопорушення визнали повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті, пояснили, що розуміють свої права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, розуміють характер обвинувачення, покарання, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Підтвердили, що укладення угоди було добровільним.

Захисник обвинувачених в судовому засіданні також просив суд затвердити угоди про примирення укладені між його підзахисними та потерпілою ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні та призначити узгоджені сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 також просила затвердити угоди, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки їх невиконання їй зрозумілі, а укладення угоди було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угод про примирення між обвинуваченими та потерпілою ОСОБА_4 , оскільки при їх укладенні було дотримано вимоги КК України та КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами цього кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, відсутність підстав для відмови в затвердженні угод про примирення, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , мало місце, а їх дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судом також враховано, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

ОСОБА_6 раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для їх затвердження та призначення обвинуваченим узгоджених сторонами цих угод виду та міри покарання.

Разом з тим, сторонами в Угоді про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрьваною ОСОБА_6 від 27.12.2022 було обумовлено призначення покарання у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. В Угоді про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрьваним ОСОБА_5 від 27.12.2022 було обумовлено призначення останньому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням визначаються виключно судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді одного року позбавлення волі та звільнити її від його відбування з випробуванням, у відповідності до положень ч.3 ст. 75 КК України, визначивши тривалість іспитового строку в 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків визначених пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Запобіжні заходи стосовно обвинувачених не обиралися.

Керуючись ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоди про примирення укладені 27.12.2022 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 01.02.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.12.2022 покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.12.2022 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави у рівних частинах процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: сувенірні купюри з малюнком банкноти номіналом «1000 гривень» в кількості 13 штук, оптичний диск марки «Axent» DVD+R на якому наявні 2 (два) відеофайли з камер відеоспостереження, відтиск сліду взуття із протектором, який був виявлений та вилучений під час огляду місця події - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000021 від 01.02.2022.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1