В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001626, внесеному 13.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стрижавка, Ставищенського району, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованої, вдови, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_6 ,

захисник адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачена: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так судом встановлено, що 09.07.2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де вона разом з ОСОБА_8 спільно вживали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, впав на підлогу в кімнаті та в цей час у нього з лівої нагрудної кишені сорочки випала на підлогу платіжна картка АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_8 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є офіційним документом.

В цей час, у ОСОБА_3 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документа, а саме вищевказаної банківської картки, з метою подальшого розрахунку нею за покупки у магазинах. Реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються ніким не поміченими, остання умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрала банківську картку АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_8 , яка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

В подальшому ОСОБА_3 достеменно розуміючи, що банківська картка є чужим майном та належить ОСОБА_8 залишила її при собі, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківському рахунку.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб. Крім цього, відповідно до Указу Президента України за №259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб затвердженим Законом України від 23.08.2022 № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.08.2022 строком на 90 діб до 21.11.2022.

Встановлено, що 09.07.2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де вона разом з ОСОБА_8 спільно вживали алкогольні напої.

В подальшому ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, впав на підлогу в кімнаті при цьому у нього з лівої нагрудної кишені сорочки випав на підлогу мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung SM-A013F/DS». В цей час, у ОСОБА_3 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку мобільного телефону, належного ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, ОСОБА_3 діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, викрала мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung SM-A013F/DS» 16 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 2033 гривні 33 копійки, в якому знаходились дві сім карти мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які для потерпілого ОСОБА_8 не становлять матеріальної цінності.

В подальшому ОСОБА_3 , викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 2033 гривні 33 копійки.

Крім цього 09.07.2022 приблизно о 18.00 годину у ОСОБА_3 , яка перебувала за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на викрадання грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку картки АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , яку вона викрала у нього в цей день о 14.00 год.

З цією метою, 09.07.2022 в період часу з 18.00 години до 18.10 години, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після заволодіння офіційним документом, а саме вказаною банківською карткою АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , переслідуючи єдиний умисел спрямований на таємне викрадання чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку № НОМЕР_6 , електронний доступ до якого надає банківська картка № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, перебуваючи в магазині «Продукти», за адресою: Київська область м. Біла Церква, вул.. Грибоєдова, буд. 36, викрала грошові кошти шляхом проведення у зазначеному магазині 3 транзакцій через платіжний термінал на суми: 191 гривеня 00 копійок, 71 гривня 00 копійок та 53 гривні 00 копійок, належні ОСОБА_8 та знаходилися на його банківському рахунку на загальну суму 315,00 гривень, чим завдала останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

02.12.2022 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачена, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена повністю визнала свою винуватість за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме за ознаками викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі. Також сторони погодили звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування судом ст. 75 КК України та покладення обов`язків визначених у ст. 76 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 02.12.2022 укладена між прокурором та обвинуваченою у присутності захисника подана до суду під час підготовчого судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаювалася, підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, погодилася з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовилася від дачі показань та наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, обставина, яка обтяжує покарання судом встановлена вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України відносяться до тяжких злочинів, суд враховує дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце проживання та місце реєстрації, не працевлаштована, вдова, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, також судом встановлено, що обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 02.12.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02.12.2022 покарання у вигляді:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 за даним вироком призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі, а саме: банківську картку № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_8 та мобільний телефон марки «Samsung SM-A013F/DS» 16 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачена та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_9