Справа № 461/5347/22
Провадження № 1-кс/461/5077/22
про скасування арешту майна в частині користування
09.11.2022 року м. Львів
07.11.2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить частково скасувати арешт, що був накладений на автопоїзд у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 та причепа «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.10.2022 року було накладено арешт на вищевказаний автопоїзд з метою отримання доступу до такого для проведення усіх необхідних експертиз, оскільки на ньому збереглися сліди кримінального правопорушення. Однак, на даний час по автомобілю проведені усі необхідні експертизи, пов`язані з даним автомобілем, проведено слідчий експеримент з метою завершення досудового розслідування та розгляду по суті, а тому правових підстав для його утримання (в частині користування) немає. Також вказує, що цей автомобіль є його єдиним джерелом доходу, оскільки його діяльність безпосередньо пов`язана з використанням вказаного автомобіля, а подальше утримання автомобіля органом досудового розслідування створює перешкоди для подальшого проведення ремонту автомобіля у зв`язку із різними зовнішніми факторами. Вказує, що передача йому автомобіля для користування не призведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настанні інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених у такому та просив таке задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 жовтня 2022 року, в ході огляду було вилучено автопоїзд у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та причепа «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та доставлено на територію за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 жовтня 2022 року автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 та причепа «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 13.10.2022 року накладено арешт на автопоїзд у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 та причепа «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , з метою збереження речового доказу. Заборонено користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автопоїздом у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа «WIELTON NW3» реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що на автопоїзді у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа «WIELTON NW3» реєстраційний номер НОМЕР_3 , є наявні сліди злочину та сам автопоїзд є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, без надання експертам вказаного автопоїзда, останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан такого, а також механізм настання ДТП, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Крім цього, слідчий суддя враховує, що передання на зберігання вказаного автопоїзда власнику чи іншим уповноваженим на те особам, створить загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).
Слідчим суддею встановлено, що згідно наявного в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача Е «DAF TH 95 XF 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 є Сидор Ярослав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , причеп «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для його власника (володільця), розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, те, що арешт майна може бути накладений як з позбавленням права користування, так і без такого, слідчий суддя, відповідно положень п.5 ч.2 ст.173, ч.4 ст.173 КПК України, вбачає підстави для задоволення клопотання, а саме: скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в частині позбавлення права на користування арештованим автомобілем, та вважає за можливе повернути вищевказані арештований транспортний засіб в користування ОСОБА_3 .
Разом з тим, беручи до уваги, що досудове розслідування триває, що не виключає подальших слідчих дій, для проведення яких можуть знадобитися зазначений транспортний засіб, підстав скасування його арешту в іншій частині не вбачається.
Керуючись ст.ст. 100, 170, 171, 173, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт в частині заборони користування автопоїздом у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 та причепа «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 , який належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .
Автопоїзд у складі тягача марки «DAF TH 95 XF 430» р.н. НОМЕР_1 та причеп «WIELTON NW3» р.н. НОМЕР_3 - передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1