Справа № 243/33/22
Провадження № 1-кп/243/258/2023
ВИРОК

Іменем України

30 березня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 року кримінальне провадження № 0001530 від 11.09.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В:

11.09.2021 року о 07-30 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували на сходовому майданчику третього поверху біля кв. АДРЕСА_2 , де між ними виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, 11.09.2021 року, о 07-30 год., ОСОБА_4 перебуваючи на сходовому майданчику третього поверху біля кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю в область носу ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку. В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено наступні тілесні ушкодження: синець на спинці носу з переходом на повіки лівого ока, забій м`яких тканин обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що дійсно 11.09.2021 року о 07-30 год, перебував на сходовому майданчику третього поверху біля кв. АДРЕСА_2 , де у нього виникла сварка з ОСОБА_6 . В ході сварки він, кулаком правої руки наніс удар по обличчю в область носу ОСОБА_6 . Цивільний позов визнав частково.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним навмисних, протиправних дій, що виразилися у умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 125 КК України.

Обговорюючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного кримінального правопорушення, особистість винного та обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога в КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ з лютого 2014 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», не працевлаштований, не одружений, є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без його ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, в якому остання вказує, що протиправними діями ОСОБА_4 їй була завдана моральна шкода в розмірі 15000 грн.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого і шкодою, заподіяною потерпілій та наявністю вини ОСОБА_4 у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких потерпіла понесла, зокрема стан її здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стан, суд набуває висновку, що потерпілій дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях.

Проте, суд вважає, що сума моральної шкоди, яка заявлена в розмірі 15 000 гр., є зайво завищеною та, з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 8000 грн.

Витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 моральну шкоду в сумі 8000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1