Ухвала

Іменем України

04 січня 2023 року

м. Київ

справа № 162/214/20

провадження № 51- 4328 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах виправданого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року,

установив:

Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Любешівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 240-1 КК України по епізоду придбання та перевезення бурштину на початку вересня 2019 року та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутністю у діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 240-1 КК України по епізоду зберігання у період з 01 січня 2020 року до 13 лютого 2020 року бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, та виправдано на підставі п.1 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирок Любешівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_5 змінено.

Визнано вважати ОСОБА_5 виправданим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 240-1 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення через малозначність.

В решті вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах виправданого ОСОБА_5 ставить питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку, при цьому просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_5 .

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (вх № 21628/0/170-22 від 30.12.2022), в якій просить поновити пропущений строк на подання касаційної скарги у зв`язку з введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. При цьому захисник ОСОБА_4 зазначає, що його підзахисний ОСОБА_5 , починаючи з 2014 року добровольцем брав участь у бойових діях на сході України, учасник АТО, з 24 лютого 2022 року по даний час перебуває на службі в лавах Збройних Сил України. За час служби в Збройних Силах України ОСОБА_5 отримав близько 20 нагород. Разом з тим має кілька поранень, проходив лікування у військових госпіталях по всій Україні, реабілітацію, після одужання повернувся на службу, на даний час в добровільному порядку бере участь в бойових діях.

Зазначені обставини унеможливили вчасне (в 3-х місячний термін) подання касаційної скарги на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_5 . Захисник вважає, що даний факт є поважною причиною пропуску ним строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Строк на касаційне оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року закінчився 11 травня 2022 року. Касаційну скаргу датовано захисником 26 грудня 2022 року, тобто через 228 днів після закінчення строку на касаційне оскарження. Касаційна скарга поданазахисником ОСОБА_4 в інтересах виправданого ОСОБА_5 . Разом з тим захисник ОСОБА_4 не наводить жодних обставин, які завадили йому особисто звернутися з касаційною скаргою. При цьому з копій долучених судових рішень вбачається, що захисник ОСОБА_4 брав участь в розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 в судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження судових рішень. Висловлюючи в касаційній скарзі прохання про поновлення цього строку, він не зазначив достатніх обставин на підтвердження поважності причини, що перешкодила йому оскаржити судові рішення протягом передбаченого законом процесуального строку.

Сама по собі наявність воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку за відсутності підтвердження достатніми обставинами та належного обґрунтування причини пропуску даного строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.

Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску ним строку касаційного оскарження, а тому вимога касаційної скарги про поновлення строку не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням зазначеного касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року.

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах виправданого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8