Справа № 709/2080/2012
Провадження № 1/307/1/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного - ОСОБА_4

захисників:

- ОСОБА_5

- ОСОБА_6

- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тячів клопотання підсудного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальній справі про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст 187 ч.2, ст.127 ч.2 та ст. 146 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст 187 ч.2, ст.127 ч.2 та ст. 146 ч.2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянин України, українця, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 187 ч.2, ст.127 ч.2, ст. 146 ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 ч. 2 ст. 127 ч. 2 ст. 146 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим Рахівським районним судом 20.04.2007 року за ст. 199 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, 15.12.2010 року Рахівським районним судом за ст. 121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, на шлях виправлення і перевиховування не став, а знову скоїв умисні злочини при наступних обставинах.

Так, 05 травня 2012 року приблизно в 04 годині ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у с. Великий Бичків, Рахівського району, неподалік кафе-бару „Твін-Пікс, діючи умисно, з метою мучення та нанесення побоїв, за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 насильно схопили на вулиці громадянина ОСОБА_11 , повалили його на землю і в супереч його волі, звязали клейкою стрічкою „скотч останньому руки та ноги чим позбавили його можливості вільно пересуватися, помістили його у багажне відділення автомобіля Форд-Мондео, без номерних знаків, з обмеженним простором чим позбавили його волі, і відвезли в с. Луг, Рахівського району, де ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно перевантажили потерпілого ОСОБА_11 в багажне відділення автомобіля Опель- Вектра, д/н НОМЕР_1 і в подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вивезли ОСОБА_11 за с. Луг у безлюдне місце, погрожуючи предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, примусили його ставати на коліна зі звязаними руками та ногами, та почали умисно йому наносити тілесні ушкодження та фізичні стражданя.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України, а саме: незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Крім цього, 05 травня 2012 року приблизно в 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи умисно, з метою мучення та нанесення побоїв, за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , насильно у багажному відділенні автомобіля Опель-Вектра, д/н НОМЕР_1 , привезли громадянина ОСОБА_11 за с. Луг, Рахівського району, де повалили його на землю і в супереч його волі, почали останнього примушувати вставати на коліна та розказувати про невідомі йому обставини, погрожувати предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, та наносити йому удари руками та ногами по різних частинах тіла, у наслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців обох пара орбітальних ділянок, забоїв мяких тканин носа, верхньої губи, обох вушних мушлів, ссаден правої чолової ділянки з переходом на праву скулову ділянку, правої надбрівної ділянки, верхньої бокової поверхні правого плечевого сугдобу, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток носа із зміщенням кісткових уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №233 від 25.05.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Під час заподіяння фізичного болю та моральних страждань ОСОБА_8 здійснював відеозапис вищезазначених подій на камеру мобільного телефона.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ст. 127 ч. 2 КК України, а саме: катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, моральних страждань шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою спонукати потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі.

Окрім цього, 05 травня 2012 року приблизно в 04 годині ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою нападу та заволодіння чужим майном, за попередньою змовою, групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись у с. Великий Бичків, Рахівського району, неподалік кафе- бару „Твін-Пікс, схопивши на вулиці громадянина ОСОБА_11 , повалили його на землю і в супереч його волі, звязали клейкою стрічкою „скотч останньому руки та ноги, позбавивши його можливості вільно пересуватися, помістили його у багажне відділення автомобіля Форд-Мондео, без номерних знаків, з обмеженним простором чим позбавили його волі, і відвезли в с. Луг, Рахівського району, де ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи умисно перевантажили потерпілого ОСОБА_11 в багажне відділення автомобіля Опель - Вектра, д/н НОМЕР_1 і в подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вивезли ОСОБА_11 за с. Луг у безлюдне місце, погрожуючи предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, примусили його ставати на коліна зі звязаними руками та ногами, та почали умисно йому наносити тілесні ушкодження та фізичні стражданя, у наслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців обох пара орбітальних ділянок, забоїв м`яких тканин носа, верхньої губи, обох вушних мушлів, ссаден правої чолової ділянки з переходом на праву скулову ділянку, правої надбрівної ділянки, верхньої бокової поверхні правого плечевого сугдобу, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток носа із зміщенням кісткових уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №233 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, та відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме мобліьним телефоном „Nокіа 5310 вартістю 685 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1146, срібним ланцюжком вагою 29,6 г вартістю 947 гривень, підвіскою (хрестиком) вагою 3,87 г, вартістю 124 гривні, срібним ланцюжком вагою 3 г, вартістю 100 гривень та срібним наручним браслетом вагою 6 г, вартістю 200 гривень, чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на суму 2056 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, а саме: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В сукупності ОСОБА_4 , органом досудового розслідування інкриміновано вчинення злочинів передбачених ст.ст. 127 ч.2, 146 ч.2 та 187 ч.2 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 подали клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 127, ч.2 ст.146, ч.2 ст. 187 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України ( в редакції 1960 року).

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді підписки про невиїзд, просять скасувати.

Клопотання вмотивовано тим, що відповідно до п. 11 розділу XI КПК України (в редакції 2012 року) кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відтак вважають, що при розгляді даної справи судом слід застосовувати положення Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, а також положення Кримінального кодексу України станом на час вчинення злочину.

Зазначає, що відповідно до положень Кримінального кодексу України, діяння за ч.2 ст.127 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, діяння передбачені ч.2 ст. 146 КК України караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, діяння передбачені ч.2 ст. 187 КК України, караються позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до положень частини 4 статті 12 Кримінального кодексу України (станом на 05.05.2012 ) дані злочини класифікуються - як тяжкі злочини, тобто, злочини, за які передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", з якої вбачається, що закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише у разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України. Відповідно до п. 8 вказаної постанови слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Згідно ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 7-1 КПК України (в редакції 1960 року), провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Захисник зазначає, що виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному висновку, подія кримінального правопорушення мала місце 05.05.2012, а відтак з дня вчинення ОСОБА_12 , злочину минуло більше десяти років.

Закінчення вказаного строку відповідно до вимог ст. 49 КК України, ст. ст. 7-1, 11- 1 КПК України (в редакції 1960 року), є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки в зв`язку з цим припиняються повноваження держави щодо кримінального переслідування такої особи. Єдиною передумовою, яка унеможливлює: закриття справи з цих підстав, законодавець зазначає заперечення обвинуваченого проти закриття справи в зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник вказує, що дана кримінальна справа вперше була передана до суду для розгляду ще в 2012 році, однак в матеріалах відсутні дані, які б вказували на умисне ухилення ОСОБА_13 від суду.

При цьому вважає, що слід врахувати роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, коли минули певні строки давності, відповідно до ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Однак, злочини, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_14 не відносяться до категорій, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч. 5 ст. 49 КК України.

Вказують, що сторона захисту сама звертається до суду з клопотанням про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінчення строків давності.

З урахуванням наведеного й зважаючи на встановлені під час судового розгляду дані про особу підсудного ОСОБА_13 , який обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, є раніше не судимий та протягом строків давності до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях не притягувалась та з моменту вчинення інкримінованого обвинувачення минуло більш ніж 10 років, у контексті ч.1 ст.282 КПК України (в редакції 1960 року) та ст.ст. 7, 12, 49 КК України, сторона захисту та підсудний вважають що клопотання підлягає задоволенню, із закриттям кримінальної справи.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника пояснивши, що вказане питання не підлягає вирішенню в судовому засіданні та повинно бути вирішено під час постановлення судом вироку.

Захисник підсудного ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_6 вирішення заявленого адвокатом ОСОБА_7 та підсудним ОСОБА_4 клопотання, залишила на розсуд суду.

Захисник підсудного ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та підсудного ОСОБА_4 щодо звільнення від кримінальної відповідальності.

Підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Застосований відносно підсудного ОСОБА_9 привід, по невідомій суду причині не виконано.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, та 3.05.2022 подав заяву, якою відмовився від позову та заявив що жодних претензій матеріального або іншого характеру до підсудних не має (том 11 а.с. 223).

Заслухавши думку прокурора, підсудного та захисників, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 11 розділу XI КПК України (в редакції 2012 року) дана кримінальна справа підлягає розгляду за правилами Кримінально-процесуальним кодексом України (в редакції 1960 року).

Пунктом 5 частини 1 статті 7-1 КПК України, передбачено, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом зокрема із закінченням строків давності.

Згідно ч.2 ст. 11- 1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно ст. 248 КПК України при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою ст. 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 187 ч.2, 127 ч.2, 146 ч.2 КК України та вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 5.12.2010 року його було засуджено за ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на два роки. (том 3 а.с.25-34).

Судом також встановлено, що злочини у вчиненні яких його обвинувачено у даному кримінальному провадженні вчинено 5.05.2012 р. під час призначеного ОСОБА_4 іспитового строку за наведеним вироком Рахівського районного суду Закарпатської області.

Санкціями статей Кримінального кодексу України в редакції Закону України на момент вчинення злочинів передбачено наступну відповідальність.

- за ч.2 ст. 187 КК України - санкція 7-10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- за ч.2 ст. 127 КК - санкція 5-10 років позбавлення волі.

- ч.2 ст. 146 КК санкція до 5 років обмеження волі, або до 5 років позбавлення волі.

Таким чином відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції закону, яка діяла на момент вчинення кримінальних правопорушень, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 187 та ч.2 ст. 127 КК України, відносяться до категорії тяжких, а злочин передбачений ч.2 ст. 146 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості (в режакції закону на час вчинення злочину).

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину та 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину (середньої тяжкості в редакції закону, яка діяла на момент вчинення злочинів).

Таким чином судом встановлено, що десятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів передбачених ч.2 ст. 187 КК та ч.2 ст. 127 КК України закінчився 05.05.2022 року.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 127 ч.2, 146 ч.2 КК України, минуло більше десяти років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено і обвинувачений ОСОБА_4 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо його обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 187 ч.2, 127 ч.2, 146 ч.2 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , про відшкодування шкоди заподіяної злочином, в частині пред`явлених до ОСОБА_4 позовних вимог слід закрита на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Обраний відносно ОСОБА_4 згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2012 та залишений без змін згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 9.09.2016 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд слід залишити, до вступу даної постанови в законну силу.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 81 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7-1, 11-1, 248 КПК України, ст. 49 КК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ст. 187 ч.2, ст.127 ч.2 та ст. 146 ч.2 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу про його обвинувачення, закрити на підставі п. 5 ч.1 статті 7-1 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити попередній, підписку про невиїзд до вступу постанови в законну силу.

Прийняти відому позивача ОСОБА_15 в частині пред`явленого до ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування шкоди завданої злочином та провадження у справі за цим позовом закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Накладений постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених членами організованих груп, злочинних організацій СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_16 від 14 травня 2012 року арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця АДРЕСА_1 , скасувати після набрання даною постановою законної сили.

Накладений згідно протоколу накладення арешту оперуповноваженим СКР Рахівського РВУ МВС України в Закарпатській області майором міліції ОСОБА_17 від 12.05.2012 р. на належний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканцю с. Росішка 12, Рахівського району б/у мобільний телефон «Самсунг» GT В 3410 імеi НОМЕР_2 орієнтовною вартістю 1500 гривень, який переданий на зберігання ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканці АДРЕСА_4 , скасувати та повернути вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 після набрання даною постановою законної сили.

Речові докази визнані постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених членами організованих груп, злочинних організацій СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_16 від 22 червня 2012 року:

- вилучені у ОСОБА_4 , грошові кошти у загальній сумі 373 гривні, наступними купюрами: купюра номіналом 200 гривень серії ЕЦ №2367473, купюра номіналом 100 гривень серії ЕШ №7850008, купюра номіналом 50 гривень серії ЕЦ №5593125, купюри номіналом 2 гривні серії та номерами: ЕЗ №0939370, ЗГ №4248134, ЄВ № 9399834, ЄГ 5158960, ЄВ №2443730, ВИ №8200144. Купюри номіналом 1 гривня серії та номерами : ЕВ №9918701, ВВ №1040861, ЕБ №8214740, ГЄ №1485252, ЕЕ №9285604, КБ №8782932, ЄБ №41220440, ГД №7089001, ГЕ №2821658, ГЦ №5005351, ГВ №0797394. Грошові кошти у монетах, на загальну суму 2 (два) гривні 60 (шістдесят) копійок, які упаковані у спеціалізований пакет №1430808 та згідно квитанції №000908 від 25.06.2012, прийняті на зберігання у фінансовий сектор Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області, повернути власнику ОСОБА_4 після набрання постановою законної сили.

- вилучені у ОСОБА_4 , згідно протоколу від 05 травня 2012 року під час огляду місця події проведеного слідчим СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_19 :

- ключ від автомобіля з надписом Ford та з брелком, які поміщені в пакет НДКЦ №0483795,

- гаманець шкіряний чорного кольору які поміщені в пакет НДКЦ №1429777, повернути ОСОБА_4

- автомобіль марки Форд Мондео двигун 1,6 V номер кузова НОМЕР_3 , без номерного знака, який затриманий згідно протоколу затримання транспорту від 6 травня 2012 року складеного інспектором п/п ВДАІ Рахівського РВ УМВС старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 , повернути власнику або уповноваженій ним особі.

- автомобілі марки, Опель-Вектра державний номерний знак НОМЕР_4 , який зберігається на штраф майданчику Рахівського РВУ МВС України в Закарпатській області повернути власнику або уповноваженій ним особі.

На постанову може бути подано апеляцію до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1