Справа № 594/473/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 11 січня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005, шодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не зареєстрованого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

- 07.04.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської

області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі,

звільненого 18.01.2013р. Дзержинським районним судом м. Кривого

Рогу Дніпропетровської області від відбування покарання умовно-

достроково на 11 місяців 4 дні;

- 21 січня 2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 05 грудня 2014 року;

- 01 березня 2016 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, частково скасованим вироком Апеляційного суду Тернопільської області від 08 червня 2016р. в частині призначеного покарання, з призначенням такого у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 10 квітня 2017 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 29 листопада 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 407, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого Сарненським районним судом Рівненської області за відбуттям строку покарання 09 липня 2019 року року;

- 30 червня 2022 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 127 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 21 липня 2022 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

-04 січня 2023 року Борщівським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

14 грудня 2020 року близько 21 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , де спільно з останнім та потерпілим ОСОБА_6 вживав спиртні напої, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, викрав з поверхні столу мобільний телефон торгової марки «Хiaomi Redmi Note 8T» моделі «M1908C3XG», вартістю 3848,75 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши час, місце та спосіб викрадення майна, належного потерпілому, його кількість та вартість. При цьому, показав, що дійсно, за наведених щодо нього в обвинуваченні обставин, а саме, біля 21 год. 14 грудня 2020 року, перебував за місцем проживання ОСОБА_7 , що в м. Борщів, де разом з останнім, потерпілим та ще іншими особами вживали спиртні напої. Коли закінчилось спиртне та виникла необхідність у придбанні такого, непомітно для інших присутніх, скориставшись тим, що потерпілий спав, викрав належний йому мобільний телефон, якого відразу ж віддав ОСОБА_8 з тим, щоб він виручив за нього гроші та придбав ще алкоголь. ОСОБА_9 завірив, що діє з відому потерпілого. Через декілька днів ОСОБА_10 виявив пропажу мобільного та будучи впевненим, що його викрав ОСОБА_8 , повідомив про це поліцію. Так як був раніше судимий, усвідомлював, що крадіжку вчиняє маючи непогашену судимість. Мобільний телефон мав намір викупити та повернути потерпілому, але цього не зробив, так як ОСОБА_10 пішов на військову службу.

В своїх діях щиро розкаявся. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за відсутності заперечень інших учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ним злочинного діяння, яке відноситься до нетяжких злочинів, характеризуючі дані щодо його особи, кількість та вартість викраденого, особу винного, мотиви та наслідки злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочин, маючи непогашену та незняту судимість. В минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти власності. Не працює, офіційних джерел доходу не має. Також не має зареєстрованого у визначеному законом порядку місця реєстрації. З 2020 року проживав без реєстрації у с. Щитівці Чортківського району Тернопільської області, в господарстві співмешканки. По місцю проживання станом на 20.01.2021 року характеризується, як особа, щодо якої скарг не надходило. На обліку в психіатра, нарколога за місцем проживання не перебуває.

Поряд з тим, судом встановлено, що 30 червня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений Заліщицьким районним судом Тернопільської області до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, який був скоєний ним 5 червня 2021 року у с. Щитівці. Вирок суду набрав законної сили 02 серпня 2022 року.

Крім того, 21 липня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений Борщівським районним судом Тернопільської області до 6 місяців арешту за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який був скоєний ним 22 січня 2022 року у м.Борщів. Вирок суду набрав законної сили 23 серпня 2022 року.

Крім того, 04 січня 2023 року ОСОБА_4 був засуджений Борщівським районним судом Тернопільської області до 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який був скоєний ним 31 травня 2022 року у м.Борщів. Вирок суду набрав законної сили 06.02.2023 року.

Поряд з тим, відповідно до даного вироку ОСОБА_4 до затримання за підозрою у вчиненні даного кримінального правпорушення проживав без реєстрації у с. Щитівці Чортківського району Тернопільської області, в господарстві співмешканки, де перебував під адміністративним наглядом, який був встановлений Заліщицьким районним судом Тернопільської області 11 січня 2022 року терміном до 18.01.2023 року.

По місцю проживання характеризується негативно, як особа, що схильна до вживання спиртних напоїв, порушення громадського порядку, про що надходили скарги односельців.

З огляду на що суд оцінює обвинуваченого, як особу, яка характеризується негативно, та таку, що на шлях виправлення не стала, зважаючи на кількість та характер епізодів злочинної діяльності, географію вчинення таких, що в свою чергу вказує і на те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків у місці, на яке вказує, як місце проживання, а в даному випадку с. Щитівці Чортківського району Тернопілської області.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд не знаходить доведеним факт добровільного відшкодування обвинуваченим завданого збитку, як на то вказує прокурор, оскільки стороною обвинувачення не було наведено будь-яких доказів цього дані які б вказували, що шкода була відшкодована потерпілому певним чином суду надані не були, викрадене у потерпілого майно знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів правоохоронного органу, що само по собі виключає повернення такого потерпілому чи користування потерпілим викраденим майном. А тому, твердження прокурора про те, що однією з обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому є добровільне відшкодування завданого збитку, суд не знаходить підставним.

З врахуванням цих обставин, думки прокурора, який просив суд призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, при цьому врахувати покарання за попередніми вироками стосовно обвинуваченого, заяви потерпілого ОСОБА_6 щодо відсутності претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, остаточну міру покарання визначити з урахуванням покарання, призначеного за вироком Борщівського районного суду від 04 січня 2023 року, вирок Заліщицького районного суду Тернопільської від 30 червня 2022 року визнати таким, що підлягає до виконання окремо.

При цьому, суд зауважує, що обвинувачений у минулому в період тривалого часу, за даними кримінального провадження з 2011 року, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення різного роду кримінальних правопорушень, в тому числі і проти власності, за що неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі. Злочин щодо потерпілої ОСОБА_11 скоїв у період перебування під адміністративним наглядом, який було встановлено Заліщицьким районним судом Тернопільської області 11 січня 2022 року терміном до 18.01.2023 року. А отже, ОСОБА_4 є обізнаним з наслідками щодо вчинення протиправних діянь кримінального характеру, проте, такі систематично залишає поза увагою, ігноруючи встановлені щодо його особи обмеження у виді непогашеної та незнятої судимості.

Поряд з тим, суд враховує і те, що позитивна поведінка обвинуваченого досягнута виключно за умови його ізоляції від суспільства так, вчинивши злочин в іншому кримінальному провадженні, а саме щодо потерпілої ОСОБА_11 31 травня 2022 року, органом досудового розслідування був затриманий 01 червня 2022 року, і з того часу утримується під вартою. Перед цим, маючи незняту та непогашену судимість, знаходячись на волі, вчиняв злочини відповідно 14 грудня 2020 року, 05 червня 2021 року, 22 січня 2022 року.

На підставі чого суд приходить до висновку, що саме ізоляція від суспільства у даному випадку щодо особи ОСОБА_4 є найбільш ефективним методом забезпечення його належної поведінки, оскільки перебуваючи на волі, не маючи постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків, стабільних джерел доходу, він не виявляє схильність до життя в рамках закону.

Виходячи з наведеного вище, даних щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що при визначенні остаточної міри покарання слід застосувати принцип часткового складання покарань, а не принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, як то просив прокурор.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на момент постановлення вироку відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, суд не вбачає підстав щодо вирішення стосовно особи останнього питання щодо застосування у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_4 у повному обємі.

Керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 6 ( шість) років позбавлення волі.

Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_4 підлягає виконанню самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01 червня 2022 року, зарахувавши в строк відбування такого строк утримання під вартою.

Речові докази:

- телефон торгової марки «Хiaomi Redmi Note 8T» моделі «M1908C3XG», належний потерпілому ОСОБА_6 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області,- повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави:

- 980 ( дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи від 20.01.2021 року № СЕ-19/120-21/589-ТВ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: