Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2493/22
Номер провадження: 1-кп/511/204/22
21.11.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17.11.2022 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000345, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави на підставі ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.08.2022, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.09.2022.
Застава до теперішнього часу обвинуваченим або заставодавцем не внесена.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 2 місяці на період судового розгляду справи без визначення розміру застави, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, так як він скрився з місця події, проживає не за місцем реєстрації, не має міцних соціальних зв`язків, може незаконно впливати на свідків, так як йому відомі їх адреси. З метою запобігання встановленим ризикам вважає, що виникла необхідність в обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.
Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків. Клопотання мотивовано тим, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України має бути доведена прокурором, при цьому наявність кожного ризику, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитись відповідними доказами. В порушення чинного КПК та практики ЄСПЛ прокурором не додано до клопотання жодного доказу, який би підтверджував існування ризиків, про які йдеться у клопотанні, зокрема доказів дійсного переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, дійсного впливу на свідків обвинувачення. Зазначає, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, належним чином виконував свої процесуальні обв`язки та не має наміру впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_6 , яка не є його бабусею, а має з ним родинні зв`язки, а перебування обвинуваченого в ОСІ несе потенційну загрозу для життя та здоров`я обвинуваченого, так як в ОСІ відсутні захисні споруди цивільного захисту.
Позиція учасників розгляду клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив задовольнити, проти задовлення клопотання сторони захисту заперечував.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задовлення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Висновки суду за результатами розгляду клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити частково, обвинуваченому належить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити, виходячи з наступного.
Ч.3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
При цьому, суд зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.
Прокурором доведена, а стороною захисту не спростована наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду; може незаконно впливати на свідків.
Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Холодков і Холодкова проти України» зазначив, що обов`язок охороняти право на життя за статтею 2 Конвенції, взятий у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, якщо осіб було вбито у результаті застосування сили.
Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання положень національного законодавства, яке охороняє право на життя. Форми розслідування, які забезпечать досягнення цих цілей, можуть бути різними залежно від обставин. Однак, незалежно від того, яка з форм розслідування застосовується, органи державної влади, як тільки їм стало відомо про відповідне питання, повинні діяти за власною ініціативою.
Будь-який недолік у розслідуванні, який підриває його здатність встановити причину смерті або винних осіб, ставитиме під сумнів дотримання цього стандарту ( рішення у справі «Гонгадзе проти України»)
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Судове провадження є частиною кримінального провадження (п.10.ч.1ст.3 КПК)
Клопотання прокурора та захисника розглядаються під час підготовчого судового засідання, на даний час судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не розпочатий, докази винуватості або невинуватості особи по даному кримінальному провадженню на розгляд суду не подані.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Такий злочин носить підвищену суспільну небезпеку, оскільки життя людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним.
У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому є достатнім мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований в м.Одеса, але за місцем реєстрації він не мешкає, власної сім`ї не має, утриманців не має, не працевлаштований, отже не має міцних соціальних зв`язків, що у сукупності також вказує на існування ризику переховування від суду.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого в умовах воєнного стану та пов`язаного з домашнім насильством, свідком обвинувачення є бабуся обвинуваченого (згідно обвинувального акту), насильницький злочин вчинено відносно її співмешканця, ОСОБА_4 володіє інформацією про місце проживання свідка, а тому обґрунтований ризик, що перебуваючи на волі, він може вчинити на неї незаконний вплив.
Суд вважає, що на даній стадії процесу дійсно існують ризики, що ОСОБА_4 може ухилитися від суду, і, перебуваючи на свободі, незаконно впливати на свідків, про що наголошував слідчий суддя при обранні йому запобіжного заходу в ході досудового розслідування.
Обставини, на які посилається сторона захисту, не є достатньо переконливими, щоб нівелювати ризики, доведені прокурором. Доводи захисту про наявність у ОСОБА_4 утриманців, зокрема молодшого брата 23 років, який не може сам себе утримувати, будь-якими доказами не підтверджені.
Суду не надані відомості про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
В силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також не надано належних обґрунтувань та доказів того, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, зменшились чи перестали існувати.
Щодо доводів захисника про те, що на балансі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відсутні захисні споруди цивільного захисту, з посиланням на лист начальника вказаної установи ОСОБА_8 від 08.11.2022 року від №5/19.1-19646, адресованого адвокату ОСОБА_9 , суд звертає увагу захисника на те, що у разі небезпеки існує механізм проведення обов`язкової евакуації затриманих осіб, підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід тримання під вартою, засуджених осіб (військовослужбовців), які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі, що перебувають в ізоляторах тимчасового тримання, слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, гауптвахтах та дисциплінарному батальйоні, а також осіб, які перебувають у спеціальних палатах закладів охорони здоров`я та кімнатах для тимчасово затриманих військовослужбовців Збройних Сил, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ для попереднього ув`язнення та виконання покарань, які розташовані в безпечній місцевості, врегульований Порядком проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення у разі введення правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 07.11.2018 №934.
В установах для попереднього ув`язнення та виконання покарань заходи з підготовки та проведення евакуації організовуються та здійснюються їх адміністраціями.
Отже, згадані доводи захисника суд визнає такими, що не є виключною та беззаперечною підставою для задоволення клопотання сторони захисту та зміни запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 .
Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.
Пункт 2 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На виконання положень частини третьої статті 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2022 року), що становить 49 620,00 гривень, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду за першою вимогою; не відлучатись за межи Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначений судом розмір застави є мінімальним та не є непомірним для обвинуваченого, враховуючи його молодий вік та стан здоров`я.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059, на строк 60 (шістдесят) днів - до 19.01.2023 року включно.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2022 року) в сумі 49 620,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду за першою вимогою; не відлучатись за межи Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченим, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому.
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1