Справа № 570/4438/22
номер провадження 1-в/570/476/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представник ВЦ № 131 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції спільне подання Державної установи "Городоцький виправний центр № 131" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Млиниська, Жидачівського району Львівської області, громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда І групи, засудженого

12 червня 2019 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
У зазначеному поданні вказано про нявність підстав, визначених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав подання з підстав та обгрунтувань наведених у ньому.
Представник установи виконання покарань просив задовольнити подання, підтвердив наведені у ньому відомості. Пояснив також, що останнє заохочення до засудженого застсовано 12.07.2021 р. В подальшому, в жовтні 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 комісією виправного центру приймалося рішення про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким. При прийнятті такого рішення враховано, як звернення самого засудженого, так і висновок більшості членів комісії про те, що засуджений ОСОБА_5 не заслуговує застосування до нього ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив щодо своєї поведінки в період відбування покарання, вказав про застосування до нього у виправному центрі двох заохочень. Про відшкодування шкоди заподіяної потерпілим не зазначив. Просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, вважаючи, що довів своє виправлення.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, пояснення засудженого, дослідивши подання та додані документи, матеріали особової справи, суд приходить до висновку про відмову в поданні.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини строку покарання призначеного судом.

Із матеріалів доданих до подання встановлено, що 12 червня 2019 року Житомирським районним судом Житомирської області засуджено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 360 тис. 047 грн. та моральної шкоди 3 000 000 (три мільйони) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 271 тис. 707 грн. 32 коп. та моральної шкоди 270 тис. 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 6 тис. 042 грн. 84 коп. на залучення експертів.

За змістом вироку 06.12.2017 р. о 22 год. 35 хв. на а/д Київ-Чоп на 144км+800м ОСОБА_5 , керуючи атомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом Fruehauf VFK TBPD, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги 2.3б, 2.9а, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху на ділянці дороги зі смугами руху, що розділені суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки та позначає межі проїзної частини, на які виїзд заборонено, грубо ігноруючи зазначені вимоги ПДР, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткненя з автомобілем Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП двоє людей (водій та пасажир автомобіля Citroen C4) загинули на місці.

14.08.2019 р. Житомирський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника, а вирок суду І інстанції - без змін.

Колегією суддів апеляційного суду зазначено, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 була непослідовною, останній декілька разів змінював свою позицію щодо визнання своєї винуватості. Обвинувачений хоча й активно сприяв розкриттю злочину, однак щиро не покаявся, жодних добровільних спроб на відшкодування заподіяної потерпілим шкоди під час розгляду справи не вчиняв. Поведінка Сопківа не свідчить про його щире каяття та бажання виправити наслідки вчиненого. Обвинувачений фактично намагається пом`якшити свою відповідальність за вчинене.

Вказано, що при призначенні основного покарання суд врахував наявність тяжкість вчиненого злочину, його наслідки відомості про особу ОСОБА_5 , те що він інв. І гр., раніше не був судимий, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Враховано також і позицію потерпілих, які наполягали на суворому покаранні для ОСОБА_5 . Суд вказав, що призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років є справедливим і співмірним заходом примусу із вчиненим злочином та даними про особу винного.

08.10.2019 р. ОСОБА_5 був затриманий для виконання вироку.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - 08.10.2019 р., кінець строку - 07.10.2025 р., 1/2 строку - 07.10.2022 р. На даний час невідбута частина покарання становить 02 роки 11 місяців 08 днів позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Під час тримання в ДУ «Львівська установа виконання покарань№19» ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягався. Заходи заохочення не застосовувались.

25.10.2019 року засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ "Городоцький виправний центр №131". У зазначеному виправному центрі засуджений характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Засуджений дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, виконує їх передбачені законом вимоги, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Підготовка до звільнення". На оперативно-профілактичних обліках установи не перебуває. Згідно висновку комісії ДУ "Городоцький виправний центр № 131" (протокол № 20 від 20.10.2022 р.) засуджений ОСОБА_5 визнаний таким, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України. Засуджений відбув половину строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.
У поданні вказано, що засуджений сумлінно працює та до роботи відноситься добре.
Разом з тим, у характеристиці на засудженого зазначається, що останній на даний час не працевлаштований, хоча й виявляє бажання працювати, але до роботи не залучається за станом здоров`я.
Крім того, під час відбування покараннязасуджений ОСОБА_5 за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав два заохочення - оголошено подяку 11.01.2021 р. та 12.07.2021 р.

В подальшому, в жовтні 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 комісією виправного центру розглянуто питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та прийнято рішення про відмову в застосуванні такого. При прийнятті цього рішення враховано, як звернення самого засудженого, так і висновок більшості членів комісії про те, що засуджений ОСОБА_5 не заслуговує застосування до нього ст. 82 КК України.

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У даному випадку наявність у засудженого ОСОБА_5 заохочень свідчить не про доведення засудженим свого виправлення, а підтверджують належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання. Його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання. Процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним.

Останє заохочення було застосовано до ОСОБА_5 12.07.2021 р. більше року тому, що в свою чергу унеможливлює об`єктивно та в повній мірі визначити успішність процесу виправлення засудженого на даний час. Позитивні зміни засудженого, які повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, не відображено в повній мірі та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Наведене вказує про помилковість доводів у вказаних у поданні про завершенність процесу виправлення засудженого та належне доведення останнім успішності свого виправлення. У даному випадку не підтверджено наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Статтею 81 КК визначено право суду, а не покладається на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання. При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд також враховує призначений вироком суду вид та строк покарання, тривалість невідбутого строку покарання.

Із урахуванням встановлених обставин, подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що призначення покарання, як захід примусу застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 74, 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 , умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 02 роки 11 місяців 08 днів.

Копію ухвали направити прокурору, начальнику ДУ "Городоцький виправний центр (№ 131)"та засудженому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1