Справа № 357/4256/23
У Х В А Л А

11 квітня 2023 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00001681 від 09.04.2023, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пилипча, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера з інвалідністю 3 групи загального захворювання, без постійного місця проживання, раніше не судимого.

в с т а н о в и в :

11.04.2023 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів ОСОБА_5 підозрюється слідчим у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме в тому, що 09.04.2023 близько 17:00 год. ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_7 2017 року народження перебували неподалік території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між останніми, на фоні раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 маючи на меті порушення громадського порядку та нанесення тілесних ушкоджень, взяв до рук дерев`яну палицю та намагався нанести тілесні ушкодження останньому.

Побачивши це, ОСОБА_8 окликнула ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_7 відійшов від останнього тим самим унеможлививши спричинення тілесних ушкоджень малолітньому. В подальшому, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку та продовження протиправних дій відносно присутніх, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом почав виражатися нецензурною лайкою в бік присутніх осіб та пошкоджувати дерев`яний паркан домоволодіння АДРЕСА_2 .

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_5 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку людей.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_5 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Підпунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні повноваження поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Так, 09.04.2023 поліцейський ВРПП Білоцерківського РУП старший сержант поліції ОСОБА_9 та поліцейський ВРПП Білоцерківського РУП ОСОБА_10 , будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання у складі екіпажу «Батут 36», відповідно до розстановки сил та засобів Білоцерківського РУП, затвердженої начальником Білоцерківського РУП та несли службу на службовому автомобілі марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні.

В подальшому, 09.04.2023 близько 17 години ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували на відпрацюванні виклику за адресою: АДРЕСА_2 та в цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_9 , який виконував свої службові обов`язки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв до рук дерев`яну палицю та почав рухатись в напрямку працівника поліції ОСОБА_9 , після чого діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_9 , при виконанні ним службових обов`язків, наблизився до останнього та наніс один удар в область голови останнього, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді відкритої рани волосистої частини голови.

10.04.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтовуючи ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду слідча посилається на ту обставину, щоОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років. ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, то у разі доведення його винуватості, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, яке на думку слідчої, слід взяти до уваги, виходячи з рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 3131 5/96 від 25.04.2000.

Обґрунтовуючи ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, слідча посилається на ту обставину, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 з метою реабілітації себе як злочинця. Також підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Поряд із цим, слідчий зазначає, що необхідно враховувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство. Окрім того, необхідно враховувати, що ОСОБА_5 схильний до застосовування або погрози застосування фізичної сили до оточуючих та колишньої дружини, які його побоюються, що підтверджується їх зверненням до правоохоронних органів. Будь - яка особа має бути захищена та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед підозрюваним, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків та потерпілих, унеможливлення на них незаконного впливу з боку підозрюваного є основним завданням на даній стадії процесу.

Обґрунтовуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, слідча посилається на ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років. Враховуючи відсутність будь яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, ОСОБА_5 погрожував фізичною розправою та намагався завдати тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_16 (6 років), який грався на власному подвір`ї, а в подальшому реалізував свій злочинний намір відносно працівника правоохоронного органу. Окрім того, на зауваження ОСОБА_8 щодо припинення протиправних дій, підозрюваний, демонструючи явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, принижуючи осіб, які перебували поряд, не реагував на зауваження щодо його дій, демонстративно почав псувати майно (паркан), а тому наявний ризик продовжувати вчинення підозрюваним кримінального правопорушення або вчиняти інше кримінальне правопорушення, стосовно свідків та потерпілих даних кримінальних правопорушень шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочину та реабілітації себе як злочинця.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на наявність вказаних у клопотанні ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказних кримінальних правопорушень визнав, не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, свої дії пояснив тим, що колишня дружина позбавила його житла і наразі йому не було де переночувати, а тому після відмови кілька днів пожити у неї він втратив над собою контроль і вчинив описані вище дії

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що не зважаючи на те, що ОСОБА_5 є не судимим, підозрюється у вчиненні одного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, прокурор всупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, допитавши підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню.

Слідчою у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, а у матеріалах клопотання містяться відповідні докази, на які посилається слідча у клопотанні. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що для висновку щодо обґрунтованості підозри немає необхідності встановлювати наявність доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Наведені слідчим докази, дають достатньо підстав слідчому судді для висновку, що мала місце подія кримінальних правопорушень, а зафіксовані в наданих слідчому судді доказах є достатньо фактів та інформації, що вказують на те, що саме ОСОБА_5 міг їх вчинити.

Встановлюючи, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий та прокурор, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до клопотання підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим у клопотанні, відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено обставини, які вказують на наявність ризику вчинення дій, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наведено посилання на матеріали, що підтверджують обставини, якими слідчий обґрунтовує заявлені ризики.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не лише тяжкість, а й спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я відсутність обтяження соціальними зв`язками та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Даних про неможливість утримуватись в умовах СІЗО слідчому судді не надано.

Крім того вирішуючи питання застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 132 КПК України, згідно з якою, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 як застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та що його незастосування унеможливить чи суттєво перешкодить досягненню завдання у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисту що прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню.

Аналізуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених у повідомленні про підозру, слідчий суддя дійшов висновку, що після скоєння хуліганських дій підозрюваний намагався уникнути затримання працівниками поліції, вчинюючи активні дії. Вказані дії підозрюваного свідчать про його намір ухилення від кримінальної відповідальності шляхом уникнення затримання та переховування.

З огляду на викладене та доведеність прокурором наявності підстав вважати, що на час розгляду клопотання існують ризики вчинення дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням вищевказаних обставин та особи підозрюваного, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вважає за можливе визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-179, 183, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00001681 від 09.04.2023, про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів - по 07.06.2023 року включно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 09.04.2023 року.

Розмір застави підозрюваному не визначати.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.04.2023 о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_17