Справа № 308/1101/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2023 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джетигара Кустанайської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України
З обвинувального акту убачається, що 03.11.2019 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, рухаючись зі сторони вул. Баб`яка у напрямку вул. І.Франка, навпроти будинку № 46 по вул.. Загорській в м. Ужгороді, проявив неуважність, діючи необережно зі злочинною самовпевненістю, не дотримуючись п.п. 2.3(б), 12.1 та 12.4 ПДР України, не маючи будь-якої перешкоди технічного характеру, різко маневрував праворуч та здійснив виїзд на зелену зону, де допустив зіткнення зі стовбуром дерева, внаслідок чого пасажир, який знаходився на передньому правому сидінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КПК України, у зв"язку із закінченням строків давності, надавши суду письмову заяву відповідного змісту.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та підтримав заявлене його захисником клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо нього, зазначивши, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Потерпілий та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення є не з реабілітуючих підстав.
Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Ознайомившись з обвинувальним актом, заслухавши клопотання захисника, пояснення обвинуваченого та думку прокурора з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду та аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
При цьому, санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України класифікується як нетяжкий злочин .
На час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - 03.11.2019 року, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України класифікувався як злочин невеликої тяжкості.
Обставини, передбачені ч.2 та ч.3 ст. 49 КК України відсутні, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.
Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено 03.11.2019 року, і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.
З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Відтак обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення і до дня розгляду справи в суді минули строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.
У відповідності до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та від 03 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
З огляду на зазначене, в зв`язку з вирішенням питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України суд уважає, що поданий потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред"явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ВАЗ2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. залишити без розгляду.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «ВАЗ2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1