УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 Справа №598/280/21 Провадження №1-кп/607/335/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого Великоберезовицької сільської ради Тернопільського району - ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, подане у кримінальному провадженні №0000007, дані про яке 23.01.2013 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улашківці Чортківського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , директора ПП «Онікс», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на стадії підготовчого судового засідання перебуває кримінальне провадження №0000007, дані про яке 23.01.2013 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001).

10 січня 2023 року, до початку підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 подано письмове клопотання про закриття цього кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

У своєму клопотанні ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження №0000007 від 23.01.2013 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що всупереч вимогам чинного процесуального законодавства прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом щодо нього поза межами строку досудового розслідування.

У поданому клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 , описуючи хід кримінального провадження №0000007 від 23.01.2013, наводить власний розрахунок строків досудового розслідування у ньому, зокрема, вказує, що 17.02.2017 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України; 03.04.2017 - повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, в цей час до закінчення строку досудового розслідування залишалося 14 днів; 14.04.2017 він завершив ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, цього ж дня складено обвинувальний акт. Поряд з цим, враховуючи положення ч.1 ст.219 КПК України, з 15.04.2017 відновилось обчислення строку досудового розслідування, а 19.04.2017 обвинувальний акт подано до Тернопільського міськрайонного суду, на цей час до закінчення розслідування залишалося 9 днів; 03.07.2020 обвинувальний акт судом було повернуто для здійснення досудового розслідування, отже досудове розслідування було відновлено. Надалі, постановою керівника Тернопільської місцевої прокуратури від 07.07.2020 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 до трьох місяців, без жодних правових обгрунтувань перебування справи в прокуратурі в період з 03.07.2020 по 07.07.2020, а тому досудове розслідування мало завершитись через 1 місяць 5 днів, тобто до 12.08.2020. Не дивлячись на це, лише 20.08.2020, уже поза строками досудового розслідування, його було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів. Надалі, 16.02.2021 прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було винесено постанову про відновлення досудовому розслідування в цьому кримінальному провадженні, а його повторно повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів. Цього ж дня слідчим складено, а прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який 18.02.2021 скеровано в Збаразький районний суд Тернопільської області, на думку обвинуваченого, поза строками досудового розслідування, із пропуском 11 днів такого строку.

У поданому клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 , посилаючись на зміст постанов Верховного Суду від 26.05.2020 у справах №556/1381/18, № 712/6375/18 та ухвалу Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020 у справі №991/6516/20, звертає увагу, що передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ. Особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного, якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 у поданому клопотання зазначає про наявність підстав для застосування у цьому кримінальному провадженні положень п.10. ч.1 ст.284 КПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, не дивлячись на те, що вищезазначені зміни введено в дію 15.03.2018 року, а початок провадження стосовно ОСОБА_4 було розпочато до моменту цих законодавчих змін. В обгрунтування таких вимог вказує, що дійсно в примітці до ч.5 ст.219, п.10 ч.1 ст.284, ст. 294 КПК України вказано, що ці зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Поряд з цим, КПК не містить визначення поняття «відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР», натомість із аналізу норм діючого кримінального процесуального законодавства України, в тому числі Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудового розслідування, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 вбачається, що до Реєстру, окрім іншої, також вноситься інформація про: повідомлення про підозру, зупинення, відновлення та продовження досудового розслідування, яка є відомостями про кримінальне правопорушення внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Враховуючи, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 вносилися після 15.03.2018, зокрема: 07.07.2020 - про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 до трьох місяців; 20.08.2020 - про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007; 16.02.2021 - про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 - складено, підписано та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007; 18.02.2021 направлено обвинувальний акт до суду, обвинувачений вважає, що у даному кримінальному провадженні необхідно застосовувати положення КПК України в редакції вказаного Закону, який передбачає як підставу для закриття кримінального провадження закінчення строків досудового розслідування після повідомлення про підозру, визначених статтею 219 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та, посилаючись на зміст постанов Верховного Суду України, у справі № 199/4574/20 та у справі № 310/9496/19, як на такі, що додатково обґрунтовують заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000007 від 23.01.2013, за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), підлягає закриттю у зв`язку із тим, що після повідомлення про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також вказав на наявність юридичних підстав для закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 23.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017. Посилаючись на те, що в п.4 Прикінцевих положень вказаного закону йдеться не про відомості про початок досудового розслідування, або перші, початкові відомості внесенні в ЄРДР, а взагальному про будь-які відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після ведення в дію цих змін, вважає, що головним для застосування положень КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 є не дата, коли було розпочато досудове розслідування, а дата внесення певних відомостей по кримінальному провадженню до ЄРДР. Отже, якщо у кримінальному провадження щодо ОСОБА_4 відомості про продовження строку досудового розслідування у цьому, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, про відновлення досудового розслідування, складення, підписання та затвердження прокурором обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000007, були внесені до ЄРДР після 15.03.2018, незалежно від того, існувало ЄРДР до 15.03.2018 або ні, то у даному кримінальному провадженні необхідно керуватись положеннями КПК України уже в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, і це відповідатиме п.4 §2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 3.10.2017.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 із вказаними доводами сторони захисту не погодився і просив відмовити у задоволенні відповідного клопотання. Вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі були дотримані вимоги чинного законодавства щодо строку направлення обвинувального акту до суду у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 . Також, на думку прокурора, викладені у клопотанні обвинуваченого твердження про наявність юридичних підстав для закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 23.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 є помилковими, оскільки суперечать вимогам кримінального процесуального закону. Зазначає, що дія п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 на дане кримінальне провадження не розповсюджується, оскільки за діючим КПК не існує чіткого поняття внесення відомостей в ЄРДР в контексті можливості застосування зазначеної підстави для закриття кримінального провадження. Крім того прокурор вважає хибними та безпідставними посилання сторони захисту на те, що інформація про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, складення, підписання та затвердження прокурором обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, яка відповідно до Положення про ЄРДР вноситься до реєстру, є відомостями про кримінальне правопорушення, як про це стверджує сторона захисту. Така інформація, на думку прокурора, є інформацією про рух кримінального провадження, яка вноситься та використовується виключно для формування звітності, а тому не може слугувати підставою для застосування у даному кримінальному провадженні положень КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017. На обгрунтування своєї позиції прокурор просив врахувати висновки Верховного суду, викладені у постановах від 22.06.2022 та від 31.10.2022 у справі №753/12578/19. Враховуючи викладене, прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з необгрунтованістю та невмотивованістю заявленого клопотання.

Представник потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_17 в судовому засіданні висловив заперечення щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 було розпочато до моменту законодавчих змін, а тому застосування у даному кримінальному провадженні положень КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, які не мають зворотної дії в часі, є безпідставним і таким, що суперечить вимогам закону.

Представник потерпілого Великоберезовицької сільської ради Тернопільського району - ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні також заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, з підстав, наведених в судовому засіданні прокурором.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 категорично заперечили щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, підтримавши позицію, висловлену в судовому засіданні прокурором.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про проведення такого в їх відсутності.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого судово засідання, потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в судове засідання не з`явилися, про причину неявки не повідомили.

Потерпілий ОСОБА_23 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №604 від 06.12.2022.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і долучені до нього додатки, клопотання сторони захисту й додані до них матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження в межах порушеного питання, суд дійшов таких висновків.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК України).

Частиною 1 ст. 21 КПК України кожному гарантовано право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За приписами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування. Її недотримання тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 конвенції права на справедливий суд.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження з наведених у ньому підстав, суд виходить з такого.

Нормами кримінального процесуального закону, закріпленими в ст.ст.219, 294-295-1 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Суд бере до уваги, що згідно із пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, направленням до суду обвинувального акта.

Частиною 1 ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите. Ця норма кореспондує із положеннями частини 1 ст. 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Частиною 1 ст. 283 КПК України також встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. При цьому частина 2 ст. 283 КПК України прямо зобов`язує прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 110, 115, 283, 291 КПК України прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні в межах строку досудового розслідування.

Слід також констатувати, що діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Судом встановлено, що 23.01.2013 в ЄРДР внесено відомості за №0000007 про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05 квітня 2001 року), 15.02.2013 в ЄРДР внесено відомості за №000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

05.11.2013 кримінальні провадження №0000007 від 23.01.2013 та №000006 від 15.02.2013 були об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000007.

11.03.2014 в ЄРДР внесено відомості за №0000005 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

14.03.2014 кримінальні провадження №0000007 від 23.01.2013 та №0000005 від 11.03.2014 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000007.

19.12.2014 із матеріалів кримінального провадження № 0000007 виділено матеріали в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

17.02.2017 у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК, до 17.04.2017 включно.

03.04.2017 підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, до завершення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 залишилося 14 днів.

14.04.2017 підозрюваний ОСОБА_4 завершив ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Таким чином, перебіг строку досудового розслідування, який не був закінчений до 17.04.2017 і складав 14 днів, продовжився з 15.04.2017.

14.04.2017 у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 було складено та затверджено обвинувальний акт, який надійшов до суду лише 19.04.2017. Тобто, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 219 КПК України, строк з 15.04.2017 року по 18.04.2017 зарахувався в строки досудового розслідування, а отже до закінчення строку досудового розслідування залишилося 10 днів.

03.07.2020 до Тернопільської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007, оскільки 19.02.2020 Збаразьким районним судом Тернопільської області, за результатами підготовчого судового засідання, було постановлено ухвалу про повернення зазначеного обвинувального акту. Отже, з 04.07.2020 продовжився обрахунок строків досудового розслідування, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України.

07.07.2020 керівник Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_24 продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України, до трьох місяців. Тобто, із врахуванням 10 днів, які залишилися станом на 19.04.2017, строк досудового розслідування склав 1 місяць і 10 днів і останнім його днем було 14.08.2020.

Проте, лише 20.08.2020, поза строками досудового розслідування, стороною обвинувачення було повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 та надано можливість ознайомитися із матеріалами досудового розслідування цього провадження, а 18.02.2021 скеровано обвинувальний акт до суду.

Таким чином, у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України, станом на 18.02.2021, закінчився строк досудового розслідування після повідомлення особи про підозру.

Твердження прокурора про зворотнє, суд до уваги не приймає, оскільки жодних рішень про продовження строку досудового розслідування №0000007 від 23.01.2013 прокурором не надано, при цьому в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження (окрім постанови від 07.07.2020) або зупинення строку досудового розслідування немає.

Відтак, тільки включно до 14.08.2020, уповноважений у кримінальному провадженні прокурор, дотримуючись строків досудового розслідування згідно з ст.ст. 5, 110, 115, 291 та 283 КПК України, мав право прийняти процесуальне рішення у вигляді складання, затвердження обвинувального акта та здійснити процесуальну дію щодо направлення його до суду, а звернення прокурора з обвинувальним актом після закінчення цього строку є неможливим та таким, що здійснено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та загальних засад кримінального провадження - законності та розумних строків.

Відповідно після того, як закінчився строк досудового розслідування, здійснення повідомлення ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування кримінального провадження для ознайомлення, а також складання, затвердження, вручення ОСОБА_4 обвинувального акту та направлення його до суду, відбулося поза межами строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України, - що є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону у даному кримінальному провадженні.

За встановлених обставин суд погоджується з аргументами сторони захисту про недотримання стороною обвинувачення граничних строків проведення досудового розслідування.

Надаючи оцінку наведеним у письмовому клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 твердженням про наявність підстав для застосування у цьому кримінальному провадженні положень п.10. ч.1 ст.284 КПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, суд враховує наступне.

Так, згідно п.п. 19 п.7 § 1 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (яка передбачає перелік підстав для закриття кримінального провадження) було доповнено пунктом 10 наступного змісту: «після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Відповідно до п.4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 3.10.2017, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Вказаний Закон набрав чинності 15.12.2017, а отже вищезазначені зміни введено в дію 15.03.2018.

Отже, в примітці до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, вказано, що зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Дійсно, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію змін, визначених Законом №2147-VIII від 03.10.2017.

Поряд з цим, КПК України не містить визначення такого поняття як «відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР». Водночас, з аналізу норм діючого кримінального процесуального законодавства України вбачається наступне.

За змістом ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298, реєстр створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Згідно пункту 1 глави 2 розділу І вказаного Положення до Реєстру вносяться, окрім іншого, відомості про: час та дату повідомлення про підозру, зміну, скасування повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279, частина перша статті 298-4, частина друга статті 307 КПК України); зупинення та відновлення досудового розслідування (частина четверта статті 280, частина друга статті 281, частина третя статті 282, частина третя статті 298-5 КПК України); продовження строків тримання під вартою та досудового розслідування (статті 197, 199, 219, 294, частина перша статті 298-5 КПК України); закінчення досудового розслідування (частина третя статті 283, стаття 301 КПК України).

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР це інформація про факти і обставини у кримінальному провадженні внесення яких до ЄРДР передбачено КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Тобто, інформація про повідомлення про підозру, про зупинення, відновлення та продовження досудового розслідування - є відомостями про кримінальне правопорушення внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Судом встановлено, що після 15.03.2018 до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 вносилися наступні відомості про кримінальне правопорушення: 07.07.2020 - про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 до трьох місяців; 20.08.2020 - обвинуваченому повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 винесено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007; 16.02.2021 - обвинуваченому повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 - складено, підписано та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007; 18.02.2021 - обвинувальний акт до суду.

Як видно, зазначені відомості у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 були внесені до ЄРДР після 15.03.2018, відтак у даному кримінальному провадженні необхідно керуватись положеннями п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 і це відповідатиме п.4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 3.10.2017, оскільки значимою для застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції цього Закону є не дата, коли було розпочато досудове розслідування, а дата внесення певних відомостей по кримінальному провадженню до ЄРДР.

Суд також враховує, що юридичні факти, наявність яких є підставою для застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 виникли у цьому кримінальному провадженні коли вказана норма вже набрала дії.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 до ЄРДР вносились відомості 07.07.2020, 20.08.2020, 16.02.2021 та 18.02.2021, тобто після введення в дію змін згідно із законом № 2147-VIII від 03.10.2017, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні необхідно застосовувати положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції вказаного Закону, який передбачає як підставу для закриття кримінального провадження те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Аналогічну позицію щодо застосування положень Закону №2147-VIII від 03.10.2017 до кримінального провадження, первинні відомості у якому були внесені в ЄРДР до введення в дію цих змін займає також і Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 у справі №310/9496/19.

При прийнятті рішення суд також враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності.

Так, практика ЄСПЛ виходить з того, що дискримінація особи за будь-якими ознаками не допускається (рішення від 04.10.2012 року у справі «Chabauty v. France» та від 03.04.2012 року у справі Van der Heijden v. The Netherlands»). А тому, сторона захисту не може мати різний обсяг прав з огляду тільки на дату внесення певних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

У практиці Європейського суду з прав людини принцип верховенства права розглядається як невід`ємний від доступу до правосуддя (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»). У рішенні у справі «Bellet v. France» додатково було уточнено, з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві визначається рівень доступу до суду, наданий національним законодавством, що має бути достатнім для забезпечення права особи на суд.

Наведені в судовому засіданні прокурором доводи про те, що у даному кримінальному провадженні застосування п.10 ч.1 ст. 284 КПК, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки перші, початкові відомості внесенні в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 до введення в дію змін згідно із законом № 2147-VIII від 03.10.2017, а тому підлягає застосуванню той правовий режим, який діяв на момент внесення до ЄРДР відомостей щодо кримінального провадження, з якими погодились потерпілі та представники потерпілих, суд вважає необгрунтованими, оскільки в пункті 4 Прикінцевих положень вказаного закону йдеться не про відомості про початок досудового розслідування, або перші, початкові відомості внесенні в ЄРДР, а взагальному про будь-які відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після ведення в дію цих змін. Таким чином, головним для застосування положень КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 є не дата, коли було розпочато досудове розслідування, а дата внесення певних відомостей по кримінальному провадженню до ЄРДР.

При цьому посилання прокурора на правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові від 31.10.2022 у справі №753/12578/19, є безпідставними, оскільки в цьому висновку йдеться про застосування норм права, передбачених ст. 294 цього Кодексу в об`єднаних провадженнях, тоді як в цій справі мова йде про застосування інших норм права.

З огляду на навеведене, на переконання суду, в даному випадку, з урахуванням принципу верховенства права, підлягають застосуванню положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 у кримінальному провадження №0000007 від 23.01.2013, в якому ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт, та по якому відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вказаних змін.

Враховуючи те, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 після закінчення строку досудового розслідування, який не продовжувався у встановленому Законом порядку, що є грубим порушенням норм кримінального процесуального закону; кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується останній не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України.

Підготовче судове засідання у суді першої інстанції є складовою судового провадження, під час якого суд вправі приймати рішення, віднесені до його компетенції на цій стадії судового процесу приписами ст. 314 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити та закрити вказане кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Керуючись ст.ст.28, 219, 284, 290, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000007, дані про яке 23.01.2013 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001) - закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1