Справа № 944/3142/20
Провадження №1-кп/944/412/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів матеріали кримінального провадження № 0000005 від 03.07.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та такого, що фактично проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
02 липня 2020 року приблизно о 00:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, вчинив конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого наніс один удари лівою долонею в ділянку голови справа та в ділянку носу, чим спричинив потерпілій садно на спинці носа справа, які згідно висновку експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив легке тілесне ушкодження потерпілій, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив, що шкодує про вчинене та більше подібного не допускатиме.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання кримінального провадження без її участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, у визначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор, в свою чергу, також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання: скарг і заяв від сусідів та мешканців будинку на нього не надходило, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1