1Справа № 335/3735/22 1-кп/335/586/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000076 від 27.06.2022 року, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному у провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця-помічника гранатометника 3 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією та наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 за №48 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України ОСОБА_6 від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено дію воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України як військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України:

- бій сукупність узгоджених і взаємопов`язаних за метою, завданнями, місцем і часом ударів, вогню і маневру, які ведуться за єдиним замислом і планом для виконання тактичних бойових завдань в обмеженому районі протягом короткого часу. Бій може бути загальновійськовим, вогневим, повітряним, протиповітряним, морським;

- загальновійськовий бій різновид бою, який ведеться об`єднаними зусиллями військових частин і підрозділів різних родів військ та спеціальних військ Сухопутних військ (СВ) у взаємодії з іншими видами Збройних Сил України (ЗС України), а також органами і підрозділами інших військових формувань (ІВФ) та правоохоронних органів (ПрО). Основними видами загальновійськового бою є оборонний і наступальний бій;
- механізований (танковий) взвод (відділення, танк) призначені для виконання завдань: в оборонному бою відбиття наступу противника і завдання ураження його підрозділам, що наступають, утримання зайнятого опорного пункту (позицій, об`єкту), знищення противника, що вклинився;
- під час ведення бою механізований взвод (відділення) застосовує вогонь зі зброї БМП (БТР), автоматів, кулеметів, снайперських гвинтівок, гранатометів, ручні гранати, а у рукопашному бою удари багнетом, прикладом і піхотною лопаткою; автомати і кулемети застосовуються для знищення живої сили і обслуг вогневих засобів противника, а також для ураження повітряних цілей на гранично малих висотах;
- механізовані відділення виконують основні завдання щодо знищення живої сили і бойової техніки противника, утримання позицій в обороні, ураження і захоплення об`єктів у наступі;
- оборонний бій вид загальновійськового бою, який ведеться з метою відбиття наступу противника, завдання йому максимальних втрат, утримання важливих районів (рубежів, об`єктів) місцевості і створення сприятливих умов для переходу в наступ або ведення інших дій;
- оборонний бій взводу (відділення, танка) включає послідовне виконання тактичних завдань, основними з яких є: нанесення ураження підрозділам противника при їх розгортанні і переході в атаку перед переднім краєм оборони; відбиття атаки противника і утримання зайнятого опорного пункту (позиції); знищення противника, який увірвався на передній край та вклинився в оборону;
- взвод (відділення, танк) повинен бути готовим до тривалого ведення оборонного бою в умовах застосування противником усіх видів зброї та засобів радіоелектронної боротьби (РЕБ) і здатним відбити атаку переважаючих сил танків і піхоти, які підтримуються вогнем артилерії та ударами авіації, активними діями повітряних (морських) десантів та диверсійно-розвідувальних сил (ДРС). Підрозділ повинен стійко утримувати опорний пункт (позицію) і не залишати його без наказу старшого командира. Дії особового складу повинні бути стійкими і активними.
- підрозділи можуть переходити до ведення оборонного бою навмисно або вимушено, в умовах відсутності зіткнення з противником або безпосереднього зіткнення з ним. Оборонний бій організовується завчасно або в ході бою, протягом тривалого часу або у стислі терміни;
- для виконання поставлених завдань механізованому (танковому) взводу вказується опорний пункт (позиція), смуга вогню і додатковий сектор обстрілу, одна-дві ділянки зосередженого вогню;
- механізовані відділення призначаються для нанесення ураження противнику перед переднім краєм оборони вогнем усіх засобів, стійкого утримання бойової позиції і відбиття атаки;
- опорний пункт взводу ділянка місцевості, яка підготовлена до ведення оборони, обладнана в інженерному відношенні і зайнята взводом для виконання бойового завдання;
- опорний пункт механізованого взводу складається з бойових позицій механізованих відділень і доданих підрозділів; вогневих позицій БМП (БТР), танків та інших вогневих засобів; позиції групи управління і вогневої підтримки; місця розташування групи бойових машин, місця розміщення запасу боєприпасів і місця збору поранених, траншеї і ходів сполучення;
- в обороні взвод перебуває у постійній готовності до відбиття атаки противника;
- у разі обходу противником опорного пункту взвод переходить до кругової оборони і, продовжуючи стійко утримувати позиції, що займаються, знищує противника з тилу вогнем усіх видів зброї з основних і запасних позицій або діє за вказівкою командира роти;
- при отриманні наказу (дозволу) на відхід взвод виходить на вказаний (вигідний) рубіж;
- відділення повинно бути готовим до здійснення маневру на загрозливий напрямок, ведення оборонного бою вночі та інших умовах обмеженої видимості, а також у випадку оточення;
- з підходом піхоти противника на відстань 30-40 м відділення застосовує гранати. Противник, що увірвався на позицію відділення, знищується вогнем упритул, гранатами і в рукопашному бою. Розповсюдження противника траншеєю і ходом сполучення негайно затримується вогнем і швидким встановленням заздалегідь підготовлених рогаток, їжаків та інших переносних загороджень;
- вихід з бою залишення підрозділами опорного пункту (позицій) у безпосередньому зіткненні з противником і переміщення на безпечну від його вогню відстань, яка забезпечує виконання подальшого завдання. Вихід з бою проводитися з метою відриву від противника, перенесення зусиль з одного напрямку (рубежу) на інший, посилення особливо небезпечних напрямків, закриття проломів, які утворилися внаслідок вогневих ударів противника, прикриття відкритих флангів, а також здійснюється перед відходом;

- у будь-якому випадку вихід з бою і відхід проводиться тільки за наказом (з дозволу) старшого командира. Він повинен здійснюватися організовано і не перетворюватися на втечу. Підрозділи у боєздатному стані виходять у призначений район або займають новий опорний пункт (позиції). Відхід підрозділів без зброї не допускається. У разі неможливості евакуювати пошкоджене озброєння і техніку, вони знищуються встановленим порядком за наказом старшого командира на місці.
Поле бою це земельна ділянка, у тому числі у межах населеного пункту, ділянка, морський чи повітряний простір, в якому ведеться бій.

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №48 від 28.02.2022 солдат ОСОБА_4 зарахований на котлове забезпечення військової частини та вважається таким, що веде бойові дії на території України.

Бойовим наказом командира 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 особовому складу 3-го гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 визначено до 07.03.2022 зайняти оборону згідно визначених бойових позицій поблизу АДРЕСА_2 , доведено бойовий порядок, рубежі оборони, порядок обладнання бойових позицій та порядок використання боєприпасів.

29.03.2022 року відповідно до бойового наказу командира 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 особовий склад взводу стаціонарно зайняв бойові позиції в обороні на полю бою, поблизу АДРЕСА_2 , зокрема бойову позицію з умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, 27.04.2022 року на бойовій позиції «Борн», поблизу АДРЕСА_2 , у складі 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 на полі бою, в інженерних укріпленнях перебували військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 , молодший сержант ОСОБА_12 , старший солдат ОСОБА_13 , солдат ОСОБА_4 , старший солдат ОСОБА_14 та солдат ОСОБА_15 . Наказом командира 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 командиром відділення на позиції «Борн» визначено солдата ОСОБА_7 , який для інших військовослужбовців відділення на бойовій позиції «Борн» є безпосереднім начальником.

Близько о 02 годині 00 хв. 27.04.2022 зі сторони збройних сил рф в напрямку бойової позиції «Борн» розпочався артилерійський обстріл, тим самим розпочався бій.

Далі, приблизно о 13 год. 00 хв. зі сторони збройних сил рф на бойову позицію «Борн» 3 гірсько-штурмового взводу 6 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 підрозділи противника перейшли в атаку та військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 , молодший сержант ОСОБА_12 , старший солдат ОСОБА_13 , солдат ОСОБА_4 , старший солдат ОСОБА_14 та солдат ОСОБА_15 за допомогою закріпленої за ними стрілецької зброї прийняли бій та перебували в обороні.

Далі, близько о 13 год. 05 хв. 27.04.2022 року, в порушення ст. 50 Бойового статуту механізованих і танкових військ ІНФОРМАЦІЯ_3 , без отримання наказу від безпосереднього начальника солдата ОСОБА_7 або інших командирів про залишення бойової позиції «Борн» поблизу АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на полі бою, в інженерних укріпленнях бойової позиції «Борн», під час наступу ворога, діючи умисно, самовільно залишив поле бою під час бою.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст. 429 КК України, як самовільне залишення поля бою під час бою.

Під час досудового розслідування 27.06.2022 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 429 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором, і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода була укладена добровільно обвинуваченим, у його присутності, із дотриманням вимог КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови не суперечать нормам законодавства, а узгоджена міра покарання відповідає особі обвинуваченого та обставинам, при яких вчинено кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, а також тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як самовільне залишення поля бою під час бою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений ОСОБА_4 приймав неодноразово безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації, та є учасником бойових дій, вчинив кримінальне правопорушення в умовах ведення активного бою, за яких важко прийняти виважене рішення щодо подальшої поведінки на полі бою, позитивну характеристику ОСОБА_4 , що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні дитину, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем та учасником бойових дій, за місцем служби характеризується позитивно, має відповідний матеріальний дохід, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ст. 429 КК України, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_4 також слід роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався, цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.06.2022 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 27.06.2022, за ст. 429 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 429 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1