ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/327/22 (1-кс/630/65/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/638/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року (номер судового провадження 1-кс/630/65/22) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000093 від 07 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді постановлено клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 08 вересня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000093 від 07 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07 вересня 2022 року під час огляду транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний номер НОМЕР_1 , а саме: пов`язки для зупинки кровообігу 143 штуки, м`які носилки - 1 шт., три картонних пакунки Тгіогаl (медичний препарат при великій крововтраті, у одній упаковці 100 шт.), турнікети - 9 шт., зіп-пакет з таблетками для обеззараження води, інкубаційна трубка - 9 шт., аптечка індивідуальна - 3 шт., пакунок кави 1 кг - 1 упаковка, сигарети Маn 15 пачок, печиво різних смаків - 78 пачок, ліхтар військового зразку Might Night - 1 шт., бензинова пила Tatra Garden - 1 шт., холодильник Grifon DFV-143S - 1 шт., тротилові шашки 75 г -15 шт., запал до тротилових шашок - 3 шт., дріт - 1 шт., вибуховий пристрій РГТГ-22 «254-17-85» - 1 шт., заборонивши вчинення дій, направлених на їх ви користування, розпорядження або відчуження до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя констатував, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені з автомобіля Volkswagen Transporter, державний номер НОМЕР_1 , продукти, медичні препарати і вибухонебезпечні предмети являються речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки були ймовірним об`єктом злочину і зберігають на собі сліди злочину або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на вказані предмети, що є речовими доказами по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Відтак, оскільки вилучені з автомобіля Volkswagen Transporter, державний номер НОМЕР_1 , продукти, медичні препарати і вибухонебезпечні предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки у органу досудового розслідування є підстави вважати, що особа, яка використовувала вказані предмети, може бути причетною до вчинення вказаного злочину, необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, саму ухвалу скасувати та у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судовому засіданні ні він ні ОСОБА_7 присутніми не були та про його проведення не повідомлялись, а отримав оскаржувану ухвалу 20.09.2022 року засобами поштового зав`язку.

Також вказує, що в день постановлення ухвали Люботинським міським судом (Слідчий суддя ОСОБА_9 ) розглядалось ще декілька клопотань слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000093 слідчий суддя після того як їх розглянув ввів їх в оману повідомивши що більше клопотань не розглядатиме.

Крім того, вказує, що слідчим суддею при постановленні ухвали також не було обґрунтовано, яке значення для кримінального провадження майно, зазначене в клопотанні, як доказ яких фактів чи обставин може бути воно використане та які саме злочинні сліди воно на собі зберегло.

Також, на думку апелянта клопотання про арешт майна подано з порушенням строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК, а слідчий суддя при його розгляді дану обставину не дослідив.

Також, на думку апелянта клопотання про арешт майна подано з порушенням строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК, а слідчий суддя при його розгляді дану обставину не дослідив.

Заслухавши доповідь судді, представника власника майна - ОСОБА_6 , власника майна - ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що, строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалв провадження вбачається, що а ні автор апеляційної скарги, а ні власник майна ОСОБА_7 в судовому засіданні від 09.09.2022 року присутніми не були.

а отримали оскаржувану ухвалу після сплину строку на її апеляційне оскарження.

Відтак строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а відтак він підлягає поновленню.

Стосовно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Не грунтуются на матеріалах провадження твердження автора апеляційної скарги про неповідомлення власника майна про розгляд клопотання про арешт майна.

Так, матеріали провадження свідчать, що 08.09.2022 року ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про арешт майна (арк. 27).

Стосовно інших доводів автора апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів також вважає їх безпідставними з огляду на наступне..

З матеріалів провадження вбачається, що проводиться досудове слідство провадженні № 0000093 від 07 вересня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 вересня 2022 року до відділення поліції № 2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, надійшов рапорт оперуповноваженого 1-го відділу 5 управління ДВКР СБУ України ОСОБА_10 , про те, що у період військового стану на території України, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, на автодорозі біля будинку №1 по вул. Історична, в ході здійснення контр розвідувального забезпечення 209 ОБТРО 113 ОБТРО, було здійснено зупинку автомобілю ВАЗ-21074, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , та автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , які незаконно перевозили продукти харчування, речі повсякденного використання та медикаменти, які можливо були викрадені з ОБТР ТРО в м. Богодухів Харківської області.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні та арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Виходячи із положень ч.1 та 3 ст.214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді з підстав подання прокурором клопотання арешт майна з порушенням строків,передбачених ч.5ст.172КПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такої підстави для відмови в арешті майна, як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт, не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, задля досягнення завдань кримінального провадження, не позбавляє таке майно доказової сили, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Решта доводів, на які посилається в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також, Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року (номер судового провадження 1-кс/630/65/22).
Апеляційну скаргу захисника - адвоката адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року (номер судового провадження 1-кс/630/65/22) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000093 від 07 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді