Справа № 201/7703/22
Провадження № 1-кп/201/822/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001127 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Єльськ Гомельської області Республіки Білорусь, громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисники ОСОБА_6

ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0001127 по обвинуваченню ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки остання порушила обов`язки покладені не неї ухвалою суду при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту 14.12.2022.

Так, обвинувачена не з`явилась в судові засідання 25.01.2023 і 01.02.2023 внаслідок чого до неї було застосовано привід. Надана в судовому засіданні медична документація обвинуваченої не переконлива, так як з виписки за 25.01.2023 видно, що обвинувачена проживає по АДРЕСА_3 , що свідчить або ж про неправдивість довідки або ж про те, що обвинувачена змінила місце проживання, а з довідок за 01.02.2023 видно, що в цей день вона проходила обстеження у лікарні, що не перешкоджало її явки до суду.

Також, покидаючи місце проживання для проходження лікування обвинувачена жодного разу не повідомила суд і поліцію про таке переміщення, що свідчить про порушення нею умов домашнього арешту.

В судовому засіданні 09.03.2023 обвинувачена повідомила про погане самопочуття, судом було викликано лікарів, однак обвинувачена лікарів не дочекалась і покинула приміщення суду.

Всі ці обставини свідчать про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту виявився не дієвим, а ризик уникнення суду залишається занадто високим.

Також не зменшився ризик вчинення обвинуваченою нового злочину, так як вона обвинувачена у іншому провадженні, яке перебуває у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, де обвинувачена оголошена у розшук.

Обвинувачена ОСОБА_3 , та її захисник заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що обвинувачена в дати вказані в медичних документах дійсно була вимушена перебувати в лікарні в зв`язку з поганим самопочуттям, вона не змінювала місце проживання і чому в документах вказано вул. Мандриківську вона не знає. 09.03.2023 вона дійсно не дочекалась лікарів, так як почала втрачати свідомість і її чоловік забрав її додому звідки вона викликала лікарів, що підтверджується довідкою. Вона свої обов`язки не порушує, а тому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник вирішення цього питання залишили на розсуд суду.

Вирішуючи клопотання прокурора суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику того, що обвинувачена може уникнути суду, так як остання обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально і ця обставина є суттєвою, так як може спонукати до уникнення від правосуддя. Цей ризик підсилюється і наявністю воєнного стану на території України в якому уникнути суду легше ніж в мирний час.

Також суд вважає обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити новий злочин, так як крім цього кримінального провадження існує ще одне кримінальне провадження відносно обвинуваченої, яке перебуває на розгляді в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, що свідчить про схильність обвинуваченої до злочинної діяльності.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченої можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка хворіє і потребує обстеження і лікування; її соціальні зв`язки, які не є міцними настільки, щоб нівелювати встановлені судом ризики, так як проживання однією сім`єю з чоловіком без створення шлюбу та відсутність дітей не може свідчити про міцність соціальних зав`язків; те що вона не працює офіційно, хоча займається суспільно-корисною діяльністю; обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а також поведінку обвинуваченої, яка допустила дві неявки в судове засідання з причин відвідування лікарні та покинула судове засідання не дочекавшись лікарів швидкої допомоги, яких викликав суд за заявою обвинуваченої. Однак, ця поведінка не свідчить про підвищення ризику уникнення суду до такого ступеню, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе його забезпечити.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, щоб дати можливість пройти лікування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати з 16 березня 2023 року до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 16 травня 2023 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

заборонити покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків відвідування лікувальних закладів за попереднім узгодженням з судом в телефонному режимі та за умови поставлення до відома про такі відвідування лікувальних закладів працівників ВП 5 ГУНП в Дніпропетровській області відповідальних за дотримання умов запобіжного заходу і прокурора;

прибувати до суду за кожною вимогою;

не відлучатись з м. Дніпро без дозволу суду.

Ухвалу направити для контролю прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та на виконання до Відділу поліції № 5 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали буде оголошено 17.03.2023 о 10:00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1