Справа № 464/1069/23
пр.№ 1-кс/464/177/23
У Х В А Л А

01 березня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

у с т а н о в и в:

Старший дізнавач сектору дізнання ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, на автомобіль марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2003 року на номер кузова НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та ключ запалювання до даного автомобіля, які були вилучені під час огляду місця події від 24 лютого 2023 року, згідно з протоколом у ході огляду місця події, з метою збереження речових доказів.

У судове засідання дізнавач та володілець майна не з`явилася.

Дізнавач подала заяву про розгляд даного клопотання у її відсутності, таке підтримує та просить задоволити.

Володільцем майна подано заперечення на клопотання дізнавача, у якому просять у частині накладення арешту на автомобіль та ключ запалювання відмовити, оскільки такі не є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а у частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернути дізнавачу, оскільки пропущений строк звернення до слідчого з таким клопотанням.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Сектором дізнання Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 25 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.258 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання 24.02.2023, до ВП №2 ЛРУГІ №2 ГУНП у Львівській області, надійшов рапорт інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , про те, що за адресою: м. Львів, вул. Пимоненка, 2, за порушення ПДР, було зупинено транспортний засіб «Ауді А6», синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив документи на право керування транспортним засобом, було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.08.2003, а саме на документі були відсутні водяні знаки. Після чого було встановлено, що на даних номерних знаках зареєстрований транспортний засіб марки «Рено» моделі «Мсган», а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.08.2003 вважається знищеним.

24 лютого 2023 року, старшим дізнавачем СД ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2003 року на номер кузова НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та ключ запалювання до даного автомобіля.

Вищевказане майно було оглянутим та визнаним речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Покликання володільця майна, що дізнавачем пропущений строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна є безпідставними, з мотивів наведених нижче.

За вимогами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У відповідності до ст.ст.3, 5-7 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах . Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи

У даному випадку дізнавачем проведено огляд місяця події, у результаті якого було вилучено майно, 24 лютого 2023 року (п`ятниця), а тому наступним робочим днем був понеділок 27 лютого 2023 року коли дізнавач і звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Ураховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підстав для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1ст.173 КПК України, відсутні. Тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 24 лютого 2023 року дізнавачем СД ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 на автомобіль марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2003 року на номер кузова НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та ключ запалювання до даного автомобіля, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ст.175 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1