Справа № 302/1147/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2022 смт.Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,, за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000158 від 12.09.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, незаконно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввів в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному: 21.12.2012 року ОСОБА_4 , звернувся до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання йому статусу безробітного та при оформленні персональної картки використав власну трудову книжку НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи каменотесом по підготовці продукції на експорт на приватному підприємстві «Білфен» у період часу з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року, хоча там взагалі ніколи не працював, ніяких договорів з вказаним підприємством не укладав та таке підприємство, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніякими будівлями не володіє.
У зв`язку з використанням підробленої трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_4 , було надано статус безробітного, хоча у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 року «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості), останньому було призначено виплату допомоги по безробіттю.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 умисно, незаконно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввів в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному: 21.12.2012 року ОСОБА_4 , звернувся до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання йому статусу безробітного та при оформленні персональної картки використав власну трудову книжку НОМЕР_1 з неправдивими відомостями про стаж роботи каменотесом по підготовці продукції на експорт на приватному підприємстві «Білфен» у період часу з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року хоча там взагалі ніколи не працював, ніяких договорів з вказаним підприємством не укладав та таке підприємство, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніякими будівлями не володіє.
У зв`язку з використанням підробленої трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_4 було надано статус безробітного, хоча у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 року «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості), останньому було призначено виплату допомоги по безробіттю.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заволодів державними коштами на суму 5037,04 гривень.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Не припиняючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 умисно, незаконно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввів в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному: 05.02.2016 року ОСОБА_4 , звернувся до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання йому статусу безробітного та при оформленні персональної картки використав власну трудову книжку з неправдивими відомостями про стаж роботи підсобним робітником на приватному підприємстві «ЕПАУ ГРУП» у період часу з 05.12.2015 року по 21.12.2015 року, хоча там взагалі ніколи не працював, ніяких договорів з вказаним підприємством не укладав та таке підприємство, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніякими будівлями не володіє.
У зв`язку з використанням підробленої трудової книжки ОСОБА_4 було надано статус безробітного, хоча у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 року «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості), останньому було призначено виплату допомоги по безробіттю.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 умисно, незаконно, повторно, з метою незаконного отримання грошових коштів, ввів в оману працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) при отриманні статусу безробітного, що виразилось в наступному: 05.02.2016 року ОСОБА_4 , звернувся до працівників Міжгірського районного центру зайнятості (на даний час Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості) із заявою про надання йому статусу безробітного та при оформленні персональної картки використав власну трудову книжку з неправдивими відомостями про стаж роботи підсобним робітником на приватному підприємстві «ЕПАУ ГРУП» у період часу з 05.12.2015 року по 21.12.2015 року хоча там взагалі ніколи не працював, ніяких договорів з вказаним підприємством не укладав та таке підприємство, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніякими будівлями не володіє.

У зв`язку з використанням підробленої трудової книжки ОСОБА_4 було надано статус безробітного, хоча у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 року «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних» та на підставі цього Міжгірським районним центром зайнятості (на даний час Міжгірською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості) останньому було призначено виплату допомоги по безробіттю.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заволодів державними коштами на суму 5132,32 грн.

В сукупності ОСОБА_4 заволодів коштами на загальну суму 10169,36 гривень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч.2 ст.190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі з цих підстав. Також просить суд узяти до уваги, що він визнає повністю свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, у вчиненому розкаюється. Вказує, що заподіяну потерпілому матеріальну шкоду на теперішній час не відшкодував, посилаючись на відсутність постійного місця роботи та коштів.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.
Прокурор проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ст.49 КК України у звязку із закінченням строків давності, не заперечує. Питання за пред`явленим потерпілим цивільним позовом просить вирішити на розсуд суду.

Представник потерпілої юридичної особи Закарпатського обласного центру зайнятості ОСОБА_5 проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження заперечує, посилаючись на ті обставини, що на теперішній час не відшкодував потерпілій особі заподіяну матеріальну шкоду та протягом тривалого періоду часу жодних спроб для її відшкодування не здійснив. Просить пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 10169,36 гривень задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши встановлені обставини, зміст заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 49 ч.1 п.1,п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
У відповідності до статті 314 ч.3 п.2 КПК України на підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження, зокрема у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 статті 284 КПК України, згідно з якою кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків, та ч.2 ст.190 КК України віднесено Законом до нетяжкого кримінального правопорушення.
З обставин, викладених в обвинувальному акті видно, що ОСОБА_4 вчинив зазначені кримінальні правопорушення в 2012 році та в 2016 році. Отже, з часу вчинення ОСОБА_4 злочинних дій минуло понад шість років.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання чинності вироку сплинуло три роки.
Частиною 2 ст.49 КК України встановлено, що якщо особа, що вчинила злочин ухиляється від досудового слідства, перебіг давності зупиняється з дня зупинення слідства, та відновлюється з дня відновлення слідства.
Частиною 3 ст.49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій ст.49 КК України особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Враховуючи ті обставини, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень минуло більше шести років, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він клопоче про таке звільнення, а тому суд вважає необхідним клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження по справі.
Відповідно до вимог ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частина 5 статті 128 КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вирішуючи питання за пред`явленим позивачем цивільним позовом Закарпатського обласного центру зайнятості до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 10169,36 гривень ,суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку. При цьому суд вважає необхідним роз`яснити позивачу його право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України, а саме: копії персональних справ ОСОБА_4 , яка зберігається в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження №0000158 - суд вважає необхідним залишити в матеріалах даного кримінального провадження; трудову книжку ОСОБА_4 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000158, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 376, 314 ч.3 п.2, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288 КПК України, п.2 ч.1 ст.49 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, у звязку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0000158 від 12.09.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України - закрити.
Цивільний позов Закарпатського обласного центру зайнятості до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 10169,36 гривень - залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілому, що він має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, згідно порядку, передбаченого ЦПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні: - копії персональних справ ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження №0000158 - залишити в матеріалах даного кримінального провадження; - трудову книжку ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000158- повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1