Справа №:755/1202/23
Провадження №: 1-кс/755/225/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 28.01.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове Закарпатської області, громадянки України, без освіти, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої у м. Києві (адресу на знає), раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

30 січня 2023 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 28.01.2023 року приблизно о 13 годині, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебувала біля приміщення банку «Ощадбанк», що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 37/9, де помітила ОСОБА_8 , в якої за плечима був рюкзак. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме речей, що знаходилися у вказаному рюкзаці.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , скористалась тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшла зі спини до потерпілої, непомітно для неї відкрила рюкзак та витягла з нього гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 480 грн., банківську картку та інші особисті речі, що належать потерпілій ОСОБА_8 , а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на суму 480 грн.

28.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом допиту потерпілого, іншими матеріалами кримінального провадження.

Також у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, зазначено про наявність наступних ризиків, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_4 , будучи обізнаною з покаранням, що передбачене за злочин, у вчиненні якого вона підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційного джерела прибутку.

На думку сторони обвинувачення, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , та запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, в судовому засіданні прокурор зазначила, що всі процесуальні документи у кримінальному провадження було складено з помилкою у прізвищі підозрюваної, оскільки складались з її слів, у той же час перед судовим засіданням було отримано заяву підозрюваної, поданої до міграційної служби, де зазначено правильно її анкетні дані, а тому прокурор просить застосувати саме до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрювану та захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, через відсутність ризиків, зазначених у клопотанні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити вказане правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 проживає у наметі у м. Києві, не зможе зазначити за якою адресою, постійного місця проживання не має, веде бродяжницький спосіб життя, не працює, зазначила, що просить милостиню, проживаючи у Закарпатській області, крім паспорта громадянки України, отримувала паспорт громадянки Угорщини, не має міцних соціальних зв`язків, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та у разі внесення застави, покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 28.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ строком на 10 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 лютого 2023 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у виді 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 53 680 /п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят/ гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 10 днів з моменту внесення підозрюваною, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: