печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2970/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001903 від 16.09.2021 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001903 від 16.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 260, ч. 1 ст. 438 КК України та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, за підозрою ОСОБА_18 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 вчинив злочини проти основ національної безпеки України, проти громадської безпеки та проти миру, безпеки людства і міжнародного правопорядку за наступних обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_6 не пізніше 4 січня 2016 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), усвідомлюючи, що між Російською Федерацією та Україною з 20 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, а терористична організація «ДНР» і її структурні підрозділи, у тому числі незаконне воєнізоване формування «Міністерство державної безпеки», є ворогом для України, з невідомих мотивів та метою, в порушення положень ст.ст. 17, 65 і 68 Конституції України, умисно діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перейшов на бік ворога, а саме вступив у м. Донецьк до одного з підрозділів терористичної організації «ДНР», а саме не передбаченого законами України воєнізованого формування так званого «Міністерства державної безпеки» та зобов`язався дотримуватися встановлених правил поведінки і виконувати визначені йому функції.

У «МДБ «ДНР» ОСОБА_6 «призначений» на так звану посаду «старшого оперуповноваженого 2 відділення відділу захисту конституційного ладу і боротьби з тероризмом» та йому визначено обов`язки щодо проведення так званої «оперативно-розшукової діяльності», у тому числі щодо виявлення та припинення діяльності жителів тимчасово окупованої частини Донецької області, які мають проукраїнські погляди.

Приймаючи участь у підрозділі терористичної організації «ДНР» - не передбаченому законами України воєнізованому формуванні «Міністерстві державної безпеки» ОСОБА_6 з мотивів виконання покладених на нього функцій, з метою отримання від потерпілих необхідної інформації та/або зізнання у вчиненні злочинів, які їм «інкримінувалися» учасниками «МДБ «ДНР» і тим самим створення штучних доказів їх вини, діючи в порушення вимог міжнародного гуманітарного права та Конституції України, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме особами, які були протиправно затримані співробітниками «МДБ «ДНР» за нібито співпрацю з державними органами України на шкоду «ДНР», мали проукраїнські погляди, виступали проти відокремлення тимчасово окупованих територій Донбасу від України, тощо.

Так, 04.01.2016 в після обідній час в кабінеті № 302 за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, бульвар Шевченка, буд. 26, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з іншими учасниками «МДБ «ДНР» ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , а також з невстановленими учасниками «МДБ «ДНР», змушували цивільну особу ОСОБА_19 , який був незаконно затриманий учасниками «МДБ «ДНР» «за підозрою у веденні підривної діяльності проти «ДНР» та протиправно утримувався в неволі і неодноразово допитувався співробітниками «МДБ «ДНР», розповісти хто фотографує цінники у м. Донецьк і публікує їх в Інтернеті, а також обмовити себе, а саме зізнатися у причетності до діяльності Всеукраїнського об`єднання «Свобода», яке в «ДНР» визнано екстремістською організацією. При цьому до потерпілого було застосоване фізичне насильство, а саме ОСОБА_6 та указані учасники «МДБ «ДНР» наносили удари гумовими кийками по всьому тілу ОСОБА_19 .

Крім того, ОСОБА_6 у другій половині лютого 2017 року в одному із кабінетів за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, бульвар Шевченка, буд. 26, за попередньою змовою групою осіб з іншим учасником «МДБ «ДНР» ОСОБА_12 , проводили допит цивільної особи ОСОБА_20 , який був незаконно затриманий учасниками «МДБ «ДНР» «за підозрою у веденні підривної діяльності проти «ДНР» та протиправно утримувався в неволі і неодноразово допитувався співробітниками «МДБ «ДНР», під час якого ставили запитання з якою метою останній знімав на відео будівлю, де розміщувалося «МДБ «ДНР» та фотографував військову техніку «ДНР». При цьому до потерпілого було застосоване фізичне насильство, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_12 завдали тілесні ушкодження грудної клітини.

Також, ОСОБА_6 в один з днів у період з 11.06.2016 по червень 2018 року в одному із кабінетів за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Світлого Шляху, 3, за попередньою змовою групою осіб з іншим невстановленим учасником «МДБ «ДНР» з позивним « ОСОБА_21 », почали словесно ображати цивільну особу ОСОБА_22 , який був незаконно затриманий учасниками «МДБ «ДНР» «за підозрою у веденні підривної діяльності проти «ДНР» та протиправно утримувався в неволі і неодноразово допитувався співробітниками «МДБ «ДНР», після цього ОСОБА_6 рукояткою пістолета наніс потерпілому один удар по голові і один удар ногою в живіт, спричинивши йому фізичний біль. Після чого невстановлений учасник «МДБ «ДНР» з позивним « ОСОБА_21 » надів потерпілому поліетиленовий пакет на голову та останнього проти його волі ОСОБА_6 та невстановлений учасник «МДБ «ДНР» з позивним « ОСОБА_21 » доставили до приміщення за адресою м. Донецьк, бульвар Шевченка, буд. 26.

У складі структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» так званому «Міністерстві державної безпеки» ОСОБА_6 бере участь до цього часу.

У зв`язку з вчиненням вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у:

- державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто злочині передбаченому ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014);

- участі у терористичній організації, тобто злочині, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України;

- жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколами допитів потерпілих, впізнання особи по фотознімками та іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001903 від 16.09.2021 у своїй сукупності.

Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та проводить підривну діяльність проти України у період воєнного стану, добровільно та активно сприяє окупаційній владі Російської Федерації у веденні війни проти України та вчиняє насильницькі злочини, що дає підставі вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі, а саме, на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на імперативність норми ч. 6 ст. 176, ч. 6 ст. 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що ризики не доведені, та не доведено, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України та займає відповідну посаду у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

24.06.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 24.06.2022 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ( ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 в газеті «Урядовий кур`єр» (https://ukurier.gov.ua/media/newspaper/adv/2022-06-30/143_7264r.pdf), яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Слідчий зазначив, що здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Відповідно, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 24.06.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, вручена у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

12.07.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено співробітникам Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001903 від 16.09.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шаріповка, Будо-Калиновський району, Гомельської області, БРСР СРСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1