Справа № 461/6073/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1076/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 покликався на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого; в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи; об`єктивна сторона злочину виразилась у грубому порушені підозрюваним правил дорожнього руху, а саме скоєння наїзду на пішохода в межах нерегульованого пішохідного переходу; обвинувачений усвідомлює суворість покарання, яке йому загрожує за умови доведеності його вини.

Окрім того у клопотанні зазначав, що ОСОБА_10 , 09 листопада 2022 року, о 19 годині 21 хвилину, керуючи автомобілем марки «Lexus RX400h», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою вул. Личаківська, у напрямку до вул. Пасічна м. Львів, біля будинку № 16, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху») Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.п. 12.1, 12.3; Розділу 18 п.п. 18.1, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та під час проїзду ділянки з нерегульованим пішохідним переходом позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Дод. 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 ПДР України, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників руху з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода, який виходить на проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу, своєчасно не застосувала гальмування керованого ним автомобіля, не зупинився перед пішохідним переходом, а продовжував рух та, як наслідок, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який в цей момент переходив проїзну частину дороги з права на ліво відносно руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу.

У результаті порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_10 , пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 днів, до 11 січня 2023 року.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді змінити, ухвалити нову ухвалу, обрати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору, в період з 22 год. до 6 год.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною.

Наголошує, що органом досудового розслідування не було надано суду достатніх доказів про наявність у ОСОБА_10 намірів перешкоджати кримінальному провадженню.

ОСОБА_10 свою вину в судовому засіданні визнав, щиро розкаявся, сприяє органу досудового розслідування щодо встановлення істини у справі.

Він та його родина тісно спілкується з родиною загиблого, висловлював співчуття, просив вибачення, вживав заходів для відшкодування завданої шкоди, оскільки у загиблого залишилися діти та дружина. Перебуваючи на волі ОСОБА_10 , буде працювати та активно допомагати сім`ї загиблого. Окрім того, він усвідомлює наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення та шкодує.

Ризики зазначені у ст. 177 КПК України відсутні

Підозрюваний вчинив тяжкий злочин, з необережності, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дочку, дуже добре розуміє потерпілу сторону, оскільки жив сам без батька.

Звертає увагу, що клопотання слідчого є невмотивованим та надуманим, упередженим, не містить доказів, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів, вищезазначене свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, аргументи потерпілої та її представника на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000548 від 09 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , 09 листопада 2022 року, о 19 годині 21 хвилину, керуючи автомобілем марки «Lexus RX400h», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою вул. Личаківська, у напрямку до вул. Пасічна м. Львів, біля будинку № 16, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху») Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.п. 12.1, 12.3; Розділу 18 п.п. 18.1, Правил дорожнього руху Укараїни, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та під час проїзду її ділянки з нерегульованим пішохідним переходом позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Дод. 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 ПДР України, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників руху з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода, який виходить на проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу, своєчасно не застосувала гальмування керованого ним автомобіля, не зупинився перед пішохідним переходом, а продовжував рух та, як наслідок, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який в цей момент переходив проїзну частину дороги з права на ліво відносно руху автомобіля в межах нерегульованого пішохідного переходу.

У результаті порушення ПДР України водієм ОСОБА_10 , пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

11 листопада 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

11 листопада 2022 року слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10

14 листопада 2022 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого, окрім того він може незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_10 спілкується з родиною загиблого, висловили співчуття, просив вибачення, вживає заходів для відшкодування завданої шкоди, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_14 є законною та обґрунтованою, а таку апеляційну скарга захисника слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 14 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4