ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/7297/13-к Номер провадження 11-кп/814/1640/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представика виправної колонії ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08.09.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України (вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 в частині п.4 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, без конфіскації майна; ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.11.2021 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців 25 днів, замінено більш м`яким у виді обмеження волі на той самий строк,

залишено без задоволення спільне подання начальника ДУ «Машівська виправна колонія (№9) та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину та за вироками Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 та від 08.09.2015 із засудженого загалом стягнуто на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 300 000 гривень, на користь Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги» ім. проф. Мєщанінова витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_12 в розмірі 4 518, 40 грн. та на користь держави витрати на залучення експертів на проведення експертиз на загальну суму 5018, 90 гривень.

Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , зокрема, довідки підписаної начальником державної установи «Диканівька виправна колонія № 12» та головним бухгалтером установи, датованої 10.11.2021, встановлено, що до установи надійшли постанови про стягнення на загальну суму 27 160, 43 грн. та станом на 26.10.2021 із заробітної плати утримано 2663, 07 грн. Добровільного погашення не було.

Крім того, матеріали особової справи не місять доказів того, що засуджений вчиняв будь-які дії спрямовані на відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн. на користь потерпілої.

З огляду на викладене, суд критично оцінив доводи про те, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже не знаходить підтвердження доводів засудженого ОСОБА_8 , що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_8 суд не вбачав підстав.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 захисник в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання начальника ДУ «Машівська виправна колонія (№9) та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_8 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом не в повній мірі враховано дані про особу засудженого.

Вказує, що ОСОБА_8 24.03.2022 прибув до дільниці тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та йому оголошувалось три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Зазначає, що на даний час ОСОБА_8 не працевлаштований, але з поважних причин, у зв`язку із відсутністю робочих місць на підприємстві установи, останній виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань, порушень вимог пожежної безпеки не допускає, у відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги, виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає, відповідно до статті 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів.

Також вказує, що засуджений приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України, за власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані. За характером врівноважений, спокійний, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки, підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов, отримує посилки, передачі.

Зазначає, що загальний стан здоров`я засудженого задовільний, на профілактичному обліку не перебуває, вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою, після звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що поза увагою суду залишився факт погашення засудженим із заробітної плати частини суми в розмірі 2 663, 07 грн. відповідно до постанови про стягнення на загальну суму 27 160, 43 грн.

Також зазначає, що виконавчий лист щодо стягнення з засудженого 300 000 грн. на користь ОСОБА_11 не надходив до установи виконання покарань.

Окремо зауважує, що засуджений ОСОБА_8 після умовно-дострокового звільнення має намір мобілізуватися до лав ЗС України та захищати державу від збройної агресії.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджений та захисники підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін. Представник колонії висловив думку про можливість звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково від відбуття покарання.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що на даний час рішення про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_8 є передчасним.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_8 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_8 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_8 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 20.01.2023 вбачається, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.05.2013.

Під час перебування в ДУ «Харківська УВП (№27)» три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, адміністрацією установи не заохочувався.

За час перебування в ДУ «Диканівська УВП (№12)» два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Оголошувалось 17 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. В установі був працевлаштований.

За час перебування в ДУ «Хролівський ВЦ (№140)» характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

24.03.2022 прибув до дільниці тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». Оголошувалось три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На даний час не працевлаштований у зв`язку із відсутністю робочих місць на підприємстві установи. Виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань, порушень вимог пожежної безпеки не допускає.

У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги.?

Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.

Відповідно до ст. 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані.

За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки.

Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.

19.01.2022 комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Загальний стан здоров`я задовільний. На профілактичному обліку не перебуває.

Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою.

За висновком зазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, з чим колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

З довідки про заохочення та стягнення слідує, що ОСОБА_8 має 20 заохочень (16.12.2016, 30.06.2017, 29.09.2017, 20.12.2017, 20.03.2018, 27.06.2018, 26.09.2018, 26.12.2018, 20.03.2019, 26.06.2019, 02.10.2019, 24.12.2019, 26.06.2020, 30.12.2020, 29.03.2021, 25.06.2021, 07.10.2021, 28.04.2022, 05.08.2022, 26.12.2022), в той же час 5 стягнень (24.06.2013, 26.07.2013, 26.12.2015, 13.02.2017, 30.09.2020), зокрема 3 рази з поміщенням до карцеру.

Також врахуванню підлягає надані установою виконання покарань відомості про заохочення засудженого 27.03.2023.

З наведеного слідує, що поведінка засудженого ОСОБА_8 не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання, а змінилася на краще лише нещодавно, оскільки останній в період з 11.05.2013 до 30.09.2020, що становить більше 7-ми років, допускав порушення умов утримання.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 працював не систематично, зокрема і через об`єктивні причини неможливості працевлаштування у зв`язку з відсутністю робочих місць в установі виконання покарання, має майновий позов на загальну суму 310 637, 30 грн.

Також до колонії надійшли постанови на загальну суму 27 160, 43 грн., з яких станом на 26.10.2021 із заробітної плати утримано суму 2663, 07 грн., яка є мізерною у порівнянні із сумою цивільного позову та сумою згідно постанов.

В той же час, лише на момент апеляційного перегляду ухвали районного суду про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення засуджений ОСОБА_8 знайшов можливість відшкодувати моральну шкоду потерпілій у сумі 5 000 грн., однак не наводить обґрунтованих доводів щодо неможливості відшкодування шкоди протягом всього строку відбування покарання, зокрема і в менших розмірах, що також не може свідчити про щирість його намірів.

За наведених обставин, колегія суддів не може достеменно стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 на даний час своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому рішення районного суду є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року щодо засудженого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4