Справа № 158/453/23
Провадження № 1-кс/0158/213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000070 від 09.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці ) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000070 від 09.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 09.02.2023 року, близько 20.00 год., по вул. Чкалова, м. Ківерці Луцького району, на блок-посту №9 (автодорога Р-14 із сполученням Луцьк-Дольськ), під керуванням ОСОБА_5 зупинено транспортний засіб марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , під час поверхневого огляду, якого виявлено два предмети ззовні схожі на гранати.

09.02.2023 року, старшим слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання слідів вчинення злочину й інших об`єктів, що можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази, проведено огляд місця події, по вул. Чкалова м. Ківерці Луцького району, на блок-посту №9 (автодорога Р-14 із сполученням Луцьк-Дольськ), в ході якого у транспортному засобі марки «Ауді А6», д.н.з НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено: два предмети ззовні схожі на гранати, скляну пляшку об`ємом 0,2 л., поліетиленовий пакет із продуктами харчування.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 09.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування, 09.02.2023 року, старшим слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання слідів вчинення злочину й інших об`єктів, що можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази, проведено огляд місця події, по вул. Чкалова м. Ківерці Луцького району, на блок-посту №9 (автодорога Р-14 із сполученням Луцьк-Дольськ), в ході якого у транспортному засобі марки «Ауді А6», д.н.з НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено: два предмети ззовні схожі на гранати, скляну пляшку об`ємом 0,2 л., поліетиленовий пакет із продуктами харчування.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя, згідно ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, слідчою у даному клопотанні не доведено необхідності арешту на скляну пляшку об`ємом 0,2 л. та поліетиленовий пакет із продуктами харчування, також не вказано, які саме сліди злочину зберегли вищевказані речі та їхня роль у даному кримінальному провадженні..

Крім того, кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, таким чином суд не вбачає доцільності в накладенні арешту на скляну пляшку об`ємом 0,2 л. та поліетиленовий пакет із продуктами харчування, а тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що певна частина речей мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що дане клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на два предмети ззовні схожі на гранати, які є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а у іншій частині клопотання - відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: два предмети ззовні схожі на гранати, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, з метою заборони відчуження, розпорядження, користування.

В іншій частині клопотання відмовити.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1