Справа № 497/661/23 Провадження № 1-кс/497/252/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів раніше судимого Приморським районним судом м.Одеси від 15.03.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, судимість за яким не знята та не погашена в законному порядку, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 року слідчий відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що групою слідчих відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом відкритого заволодіння майна, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Процесуальне керівництво за досудовим розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Установлено, щовідповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 року від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 12.11.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.02.2023 року № 2915-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

29.03.2023 року приблизно о 07:15 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , раніше судимий 15.03.2019 року Приморським районним судом м. Одеси від 15.03.2019 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, судимість за яким в законному порядку не знята та не погашена, перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснювала підприємницьку діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, повторно, з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна з приміщення зазначеного магазину, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, шляхом вільного доступу проник до приміщення торговельної зали вказаного магазину, де в той час здійснював торгівлю неповнолітній син зазначеного підприємця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, звернувся до ОСОБА_9 нібито з метою придбання продуктів харчування та інших товарів.

ОСОБА_9 , здійснюючи продаж товарів за замовленням ОСОБА_4 , склав в поліетиленовий пакет з ручками, вартістю 6,00 гривень, три упаковки креветок варено-морожених ТМ «Veladis», вагою по 1 кг, вартістю 475,00 гривень кожна, загальною вартістю 1425,00 гривень, одну пачку жувальної гумки ТМ «Orbit», вартістю 19,00 гривень, шість пачок цигарок ТМ «Sobranie Blue» вартістю 94,00 гривні кожна, загальною вартістю 564,00 гривні. Після чого, ОСОБА_9 , підрахувавши загальну вартість реалізованого товару на загальну суму 2014,00 гривень, передав його в руки ОСОБА_4 для розрахунку.

ОСОБА_4 , діючи з метою реалізації свого протиправного умислу, достеменно усвідомлюючи, що його дії носять відкритий та протиправний характер, отримавши вказаний товар, проігнорував вимогу щодо здійснення розрахунку, та усвідомлюючи, що у зв`язку з перевагами перед неповнолітнім ОСОБА_9 у віці та фізичній силі, останній не зможе надати йому будь-якого спротиву, не зважаючи на продовження благань ОСОБА_9 здійснити розрахунок за переданий товар, відкрито для нього, протиправно заволодів вищевказаним товаром, з яким залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2014,00 гривень.

29.03.2023 року о 12:00 годині відділенням №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За наявністю достатніх підстав 30.03.2023 року о 19:43 годині ОСОБА_4 , повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за правовою кваліфікацією: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчий враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість злочину, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду при фактичних обставинах цього кримінального провадження, обумовлюється й серед іншого, можливістю притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, зокрема суворістю передбаченого покарання за вчинення злочину, у якому обґрунтовано підозрюється останній, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; наявність ризику впливу на неповнолітнього свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, які є мешканцями одного міста. Окрім цього слід врахувати обставини вчинення даного кримінального правопорушення, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 особисто був зацікавлений у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, тобто, ОСОБА_4 може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, а саме продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, про що свідчить судимість останнього за корисливо-насильницькі злочини.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, та звернув увагу суду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного тяжкого злочину, та є достатньо підстав, які безпосередньо вказують на ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде відповідати ризикам виконання підозрюваним його обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням не погодилися, та вважали підозру необґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 фактично взяв товар з магазину з післясплатою, яку потім передав його батько, чому потерпіла написала заяву про вчинення кримінального правопорушення не відомо. Крім цього зазначену міру запобіжного заходу вважають надмірно суровою, оскільки прокурором не доведено ризики зазначені в клопотанні, тому просять відмовити у задоволенні даного клопотання.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 внесений запис про вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, з якого вбачається що 29.03.2023 року приблизно о 07:15 годині мешканець смт.Тарутине Болградського району Одеської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину "Витаминка", розташованого за адресою: вул.Красна, буд.174, смт.Тарутине Болградського району Одеської області, діючи в умовах воєнного стану, вчинив відкрите заволодіння товаром, що належить ФО-П ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 2 014,00 грн.

29.03.2023 року о 12:00 годині ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

За наявністю достатніх доказів, 30 березня 2023 року о 19 годині 43 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, за ознаками: - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

В статті 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Так, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 278 КПК України) - це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч. 1 ст. 279 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ч.2 ст.8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного».

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі свідчень якої встановлено, що останній від сина ОСОБА_9 , стало відомо про те, що місцевий мешканець ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Витаминка», не розплатившись за вибраний ним товар, покинув приміщення магазину;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі свідчень якого встановлено, що місцевий мешканець ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Витаминка», в його присутності вибрав товар, з яким покинув приміщення магазину, не розрахувавшись;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якого 30.03.2023 року о 12:00 годині, на підставі п.2 ч.1

ст.208 КПК України, затриманий громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані на даному етапі докази є достатніми для пред`явлення підозри ОСОБА_4 , тому суд вважає обґрунтованим клопотання в цій частині.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчій відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та прокурор під час судового засідання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст. 177 КПК України та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може ухилитися від досудового слідства та суду, може створювати перешкоди для встановлення істини по справі шляхом знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, здійснювати вплив на потерпілу та неповнолітнього свідка, які є мешканцями одного населеного пункту, також може вчинити інші злочини. Також обставини вчинення даного кримінального правопорушення свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 особисто був зацікавлений у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів. Доведеними ризиками є саме можливість повторного вчинення ОСОБА_4 аналогічного злочину, можливість впливу на свідків, в тому числі неповнолітнього, та потерпілу щодо надання необхідних показів, та відповідно перешкоджання встановлення істини по справі, та намагання уникнути встановленого покарання.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, той факт, що він ніде не працює, тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, а також характер та умови вчинення злочину, пов`язаного з значними грошовими коштами, суд вважає за необхідне визначити заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684.00 гривень х 80 = 214 720.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 27 травня 2023 року, слідчий суддя вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу, слідчого, прокурора, або суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання, а саме з 12:00 години 29.03.2023 року.

Строк дії ухвали - до 12.00 години 27 травня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720.00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу, слідчого, прокурора, або суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27 травня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1