справа №176/3/23
провадження №1-кс/176/16/23
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2023 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з середньою освытою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не маючого,

в рамках кримінального провадження №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , 30.12.2022 приблизно о 05 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 з раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 де сумісно розпивали алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_6 раптово виникли неприязні відносини до ОСОБА_7 в результаті чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , сидячи за столом обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_7 підвівся з ліжка та підійшов до ОСОБА_7 , який на той час сидів на ліжку біля столу, та ставши попереду нього долонями своїх обох рук наніс 3-4 удару в область скроні зліва та права потерпілому. Захищаючись від ударів потерпілий ОСОБА_7 підняв свої руки до голови та прикрив ними обличчя і схилився правим боком на ліжко на якому він продовжував сидіти. В той час ОСОБА_8 продовжуючи свої умисні протиправні дії направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , узяв зі столу, що стояв біля ліжка у праву руку кухонний ніж на умисно наніс один удар в область лівої половини грудної клітини.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 82 «Е» від 30.12.2022, у вигляді: - колото-різане ножове поранення лівої половини грудної клітини з проникненням до черевної порожнини з ушкодженням селезінки, внутрішньо-черевна кровотеча, послягеморагічна анемія 1-го ступеня.

Тілесні ушкодження - колото-різане ножове поранення лівої половини грудної клітини з проникненням до черевної порожнини з ушкодженням селезінки, внутрішньочеревна кровотеча та післягеморагічна анемія 1-го ступеня, виявлені у гр.. ОСОБА_7 , згідно пунктам згідно п.п. 2.3.1. «й» 2.3.1. «к» та 2.З.1. «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01. 1995 p., відноситься до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

30 грудня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000554 від 30.12.2022.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 30.12.2022;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.12.2022;

- про протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.12.2022;

- протоколом огляду предмету від 30.12.2022 в ході якого вилучено футболку та шкіряну куртку потерпілого ОСОБА_7 на яких маються пошкодження матеріалу;

- протоколом огляду місця події (кв. АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено кухонний ніж) від 30.12.2022;

- протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками ножа яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 свідкам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 30.12.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №82 «Е» від 30.12.2022;

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 30.12.2022.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 пояснив обставини вчиненого діяння, вказав, що щиро кається у скоєному діянні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, усвідомлюючи наслідки свого діяння, та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, зважаючи на факт відсутності у останнього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, а також відсутності постійного місця роботи.

Також, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, шляхом залякування чи примусу, з метою зміни їх свідчень, які були надані під час досудового розслідування, чи схиляння до дачі неправдивих показань, так як суд під час судового розгляду дотримується вимог ст. 23 КПК України (щодо безпосередності дослідження показань).

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання за обставин викладених в ньому та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 30.12.2022;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.12.2022;

- про протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.12.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.12.2022;

- протоколом огляду предмету від 30.12.2022 в ході якого вилучено футболку та шкіряну куртку потерпілого ОСОБА_7 на яких маються пошкодження матеріалу;

- протоколом огляду місця події (кв. АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено кухонний ніж) від 30.12.2022;

- протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками ножа яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 свідкам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 30.12.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №82 «Е» від 30.12.2022;

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 30.12.2022.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Враховуючи дійсні обставини справи те, що ОСОБА_6 не працює, не одружений, не має утриманців, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, усвідомлюючи наслідки свого діяння, та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, слідчий суддя погоджується з наявністю ризику його переховуватися від органів досудового розслідування або суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час, слідчим взагалі необґрунтовано належним чином наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких підтверджуючих доказів того, що підозрюваний будь-коли раніше намагався або буде намагатися незаконно впливати на свідків або потерпілого органом досудового розслідування не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За глибоким переконанням слідчого судді, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.

Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04 березня 2023 року включно, заборонивши йому на вказаний період залишати своє місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

На період застосування домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- вперіод часу з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня не відлучатися з помешкання, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за винятком необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;

- не відвідувати будь-які розважальні заклади.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_11