Справа №718/2889/22
Провадження №1-кп/718/160/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 08.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чуньків Заставнівського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовозобов`язаний, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, неодноразово, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за тією ж адресою, з якою він перебував в сімейних відносинах, тобто вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , що призвело до психічного розладу у формі розладу адаптації, тобто ознаки психічних порушень невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникли унаслідок наявної психотравмуючої ситуації.

Судом встановлено, що 16.08.2022 о 22:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке супроводжувалось образливою нецензурною лайкою та шарпанням за одяг, чим завдав останній психологічної шкоди здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вище вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.09.2022 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень у дохід держави.

Окрім цього, встановлено, що продовжуючи свої систематичні, протиправні дії 22.09.2022 біля 18:00 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вище вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.11.2022 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень у дохід держави.

Продовжуючи свої систематичні, протиправні дії, 30.10.2022 близько 21:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке супроводжувалось шарпанням за верхній одяг та штовханням, чим могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вище вказані протиправні дії, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.11.2022 ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 (двадцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень у дохід держави.

Відносно ОСОБА_3 застосовувались такі заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства:

- профілактичні бесіди з працівниками Відділення поліції № 2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області;

- адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень у дохід

держави;

- адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 ( двадцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень у дохід держави.

Продовжуючи свої систематичні, протиправні дії, 07.12.2022 біля 18:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесну суперечку із своєю дружиною ОСОБА_5 в ході якої ображав нецензурною лайкою.

Отже, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, неодноразово ігнорував попередження про настання кримінальної відповідальності за суспільно небезпечні дії відносно дружини ОСОБА_5 . Постійні словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, спрямовані на обмеження її волевиявлення, призвели до закріплення емоційно-афективних розладів, які проявляються змінами психічного функціонування ОСОБА_5 , відчуттям неможливості залишатися та самостійно справлятися з даною психотравмуючою ситуацією.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта Чернівецької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕ та МН МОЗ України» № 761 від 14.12.2022 на даний час потерпіла ОСОБА_5 виявляє ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, тобто ознаки психологічних порушень невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникли внаслідок наявної психотравмуючої ситуації.

Наявний у потерпілої ОСОБА_5 психічний розлад у формі розладу адаптації, пролонгована депресивна реакція, виник внаслідок систематичного вчинення її чоловіком ОСОБА_3 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок та погроз застосування фізичного та психологічного насильства, тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 було завдано шкоду.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Він дійсно вчиняв систематичне психологічне насильство відносно своєї дружини, з якою разом проживають. Всі конфлікти виникають на побутовому рівні, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувала порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказала на необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_5 скерувала на адресу суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру немає..

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, оскільки останній умисно систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, протягом 2022 р. неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини, не одружений, не працевлаштований, військовозобов`язаний, придатний до військової служби, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 ст.65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ст. 126-1 КК України, у редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності пом`якшуючих покарання обставин, та обтяжуючої обставини, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання аніж позбавлення волі.

Мотиви інших рішень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят ) годин.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1