Справа № 522/1290/23
Провадження № 1-кс/522/725/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000958, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2022 за № 0000958, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, щодо скасування арешту з транспортного засобу марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , накладеного на майно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2023 року (справа № 522/1290/23, провадження № 1-кс/522/439/23).

В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, оскільки, арештоване майно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто належить на праві власності як ОСОБА_5 , так і його дружині ОСОБА_6 , а на цей час між ними існує спір про право цивільне відносно вказаного транспортного засобу, та іншого майна подружжя, який знаходиться на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею про накладення арешту на майно, не були враховані права та інтереси ОСОБА_5 , оскільки останній не був обізнаний про дату та час слухання клопотання про арешт майна, що позбавило його надати слідчому судді відповідні заперечення та висловиту свою позицію відносно арешту транспортного засобу.

Адвокат також вказав, що ухвала про арешт майна постановлена за клопотанням слідчого, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий не надав до суду будь які докази, які б свідчили, що транспортний засіб марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , безпосередньо належить на праві власності ОСОБА_6 , та не є спільною сумісною власністю подружжя.

Зазначений транспортний засіб взагалі не може бути речовим доказом у кримінальному правопорушенні, з урахуванням того, що відсутня подія злочину, та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 існує спір про право цивільне, який випливає з шлюбних правовідносин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт з транспортного засобу, що був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси.

Адвокат ОСОБА_4 , також діючий в інтересах ОСОБА_5 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_3 та просив його задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, подані на обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує повноваження слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні, і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною шостою ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тобто, у даному випадку для застосування п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, окрім іншого, слідчий суддя повинен встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом кримінального правопорушення, та його арешт необхідно здійснити з метою збереження як речового доказу.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000958 від 03.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_6 .

З дослідженої у судовому засіданні заяви вбачається, що ОСОБА_6 вказує, що вона є власницею транспортного засобу марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованого у Сервісному центрі МВС, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 30.01.2009 року з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Також ОСОБА_6 вказує, що її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з березня по серпень 2022 року, в той час як вона перебувала за кордоном, шляхом зловживання її довірою заволодів вищевказаним транспортним засобом, та переховув його від неї, як законного власника.

В рамках даного кримінального провадження будь якій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

19.01.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/1290/23, провадженню № 1-кс/522/439/23 задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна, та накладено арешт на транспортний засіб марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 у рамках кримінального провадження № 0000958 від 03.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Зі змісту ухвали вбачається, що вказаний арешт накладено слідчим суддею за клопотанням слідчого, з метою забезпечення схоронності вищевказаного майна, щоб уникнути його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 повідомив, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, а цивільний спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо вказаного транспортного засобу знаходиться на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси, що суперечить меті накладення арешту, а саме збереження речових доказів.

Судом досліджено копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 30.01.2009 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , у якому наявні відомості щодо ОСОБА_5 , який має право керувати зазначеним транспортним засобом, копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , копію позовної ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, а також копію зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання правочину удаваним, застосування до удаваних правочинів правил договорів купівлі продажу, визнання права власності на майно та поділ майна подружжя, та копію заяви ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог від 07.11.2022, у якої ОСОБА_6 просить суд визнати за нею право власності на частину автомобілю Lexus RX 330, р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

На теперішній час відсутнє рішення суду по цивільній справі, яке б мало наслідком припинення права спільної власності ОСОБА_5 на транспортний засіб внаслідок його поділу, та визначало б ідеальні частки кожного із подружжя у праві спільної власності на транспортний засіб, без реального виділу конкретного його частини у приватну власність кожного з них.

Також відсутні данні, які б вказували на перехід автомобілю марки Lexus RX 330, р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 в особисту приватну власність ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо поділу майна подружжя, та його правового режиму, а також, порядку використання такого майна.

Під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не надано доказів реєстрації за ОСОБА_6 арештованого майна. В даному випадку наявність режиму спільного сумісного майна подружжя, не викликає повноважень слідчого судді на з`ясування цього факту при розгляді клопотання про арешт майна, оскільки це не передбачено нормами кримінального процесуального законодавства України.

У зв`язку з цим, наявні достатні підстави стверджувати, що арешт накладений на майно необґрунтовано, через це наявна необхідність для застосування положень ч. 1 ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна, а спір щодо належності транспортного засобу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, та не може бути вирішений нормами КК України та КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 16, 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000958 задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2023 по справі №522/1290/23, провадженню №1-кс/522/439/23 з транспортного засобу марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 та повернути його ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчих СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, які розслідують кримінальне провадження № 0000958 від 03.09.2022 - повернути транспортний засіб марки Lexus RX 330, з номером шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , р.в. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя:

21.02.2023