КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/3594/2022 Категорія ч. 1 ст. 263 КК України
Єдиний унікальний номер 759/8957/22 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001576, внесеного до ЄРДР 5 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 9 серпня 2022 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою - спеціальною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, шляхом знахідки, незаконно придбав предмети зовні схожі патрони у кількості 31 штуки калібру 7,62х39, тим самим порушив Положення про дозвільну систему, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання боєприпасів, почав незаконно зберігати в гаражному боксі № НОМЕР_1 , який розташований на території гаражного кооперативу «Сокіл-1», за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1-А, предмети, зовні схожі на патрони, у кількості 31 штуки калібру 7,62х39мм в цілях особистого використання.
5 липня 2022 року, в період часу з 18 год. до 19.05 год., за адресою: м. Київ, вулиця Академіка Туполєва, 1-А, гаражний кооператив «Сокіл-1», гаражний бокс № НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , в ході проведення невідкладної слідчої дії (обшук) працівниками поліції виявлено та вилучено предмети зовні схожі на патрони у кількості 31 штуки калібру 7,62х39.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/25478-БЛ від 25 липня 2022 року, надані на дослідження 31 (тридцять один) патрон належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям.
Дані патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного типу, а саме: АК 47, АКМ, РПД, «СКС 45» калібру 7,62х39 та їх сучасних модифікацій (даний перелік не є вичерпним). Надані на дослідження 31 (тридцять один) патрон придатні для стрільби.

Цим вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат:
- речові докази у справі: 31 предмет, зовні схожий на набої з ознаками корозії, в поліетиленовому спецпакеті № 5676719, передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, - знищити.
- стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави відшкодування судових витрат за проведення експертизи в розмірі 1510, 24 грн.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вид та розмір призначеного покарання, а також правильність звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити висновок експерта № СЕ-19/111-22/25478-БЛ від 25 липня 2022 року, вирок суду змінити в частині вирішення долі речових доказів у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою речові докази у справі - 31 патрон передати МВС України для використання. У решті вирок суду залишити без змін.
Апелянт, посилаючись на положення КПК України, висновок експерта № СЕ-19/111-22/25478-БЛ від 25 липня 2022 року, зазначає про те, що вирок суду підлягає зміні внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні долі речових доказів, оскільки місцевий суд ухвалив нелогічне та помилкове рішення про знищення вилучених у обвинуваченого боєприпасів. Предмети, які суд першої інстанції ухвалив знищити, - це виготовлені промисловим способом та придатні для використання за призначенням боєприпаси, а знищення таких предметів в сучасних умовах повномасштабної збройної агресії проти України не відповідає інтересам суспільства та закону.

В запереченнях на подану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок суду розглянути за відсутністю обвинуваченого та його захисника, вийти за межі апеляційної скарги та змінити вирок суду в частині вирішення долі речових доказів, виклавши її в наступній редакції: «Речові докази у справі: 31 (тридцять один) предмет зовні схожий на набої з ознаками корозії, а поліетиленовому спецпакеті №5676719, передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, передати Збройним Силам України для використання.
Захисником зазначається про те, що суд у мотивувальній частині вироку не обґрунтував своє рішення щодо долі речових доказів по справі, а лише формально послався на ч. 9 ст. 100 КПК України, у зв`язку з чим можна дійти висновку, що під час ухвалення оскаржуваного вироку суд першої інстанції не дотримався вимог Закону щодо обґрунтованості судового рішення в частині вирішення питання долі речових доказів по справі, що можна вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 3 ст.370 КПК України, а не п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України, як зазначив апелянт.
Захисник ОСОБА_10 зазначає про те, що судом не було враховано, що наразі в Україні триває воєнний стан та придатні до використання набої, які є речовими доказами по даній справі, можна використати для відсічі збройної агресії російської федерації і саме така доля речових доказів максимально відповідає інтересам суспільства, оскільки наразі Україна потребує максимально можливого озброєння для відсічі незаконного вторгнення російських військ на нашу територію і кожен боєприпас є надзвичайно важливим, адже може врятувати життя наших військових.
Що стосується прохання апеляційної скарги в частині дослідження висновку експерта № СЕ-19/111-22/25478-БЛ від 25 липня 2022 року, то захисник, посилаючись на положення КПК України, звертає увагу на те, що апелянтом жодним чином не обґрунтовано підстави для дослідження цього доказу судом апеляційної інстанції, а прокурором ОСОБА_11 ,, який підтримував державне обвинувачення, в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про дослідження вказаного висновку експерта, при тому, що про такий висновок прокурору ОСОБА_11 було відомо до ухвалення оскаржуваного судового рішення з матеріалів досудового розслідуванні, і саме на цей висновок експерта було посилання в обвинувальному акті, направленому для розгляду по суті в суд першої інстанції.
Щодо участі обвинуваченого в суді захисник в запереченнях зазначає про те, що апелянт не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, не оскаржує вирок суду в часті призначеного обвинуваченому покарання, тобто, у даному випадку не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.

З огляду на те, що обвинувачений та захисник, належним чином повідомлені про день та час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, захисник у запереченнях просив проводити апеляційний розгляд за їх відсутності, вислухавши позицію прокурора, який вважав можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.
З огляду на те, що під час судового розгляду кримінального провадження визнано недоцільним дослідження доказів, клопотання прокурора, викладене в апеляційній скарзі про дослідження під час апеляційного розгляду висновку експерта № СЕ-19/111-22/25478-БЛ від 25 липня 2022 року, є безпідставним, оскільки стороною обвинувачення вказаний висновок до суду не надавався і у матеріалах провадження відсутній, на що обґрунтовано послався прокурор під час апеляційного розгляду.
За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вид і розмір призначеного обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнення ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється, а, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченого покарання.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне вирішення судом першої інстанції питання щодо долі речових доказів.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що при вирішенні питання про долю речових доказів, суд дійшов висновку про необхідність їх знищення.
Відповідно до даних реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001576 постановою слідчого від 5 липня 2022 року долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - 31 предмет, зовні схожий на набої з ознаками корозії, в поліетиленовому спецпакеті № 5676719, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, та які згідно висновку експерта належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного типу, а саме: АК 47, АКМ, РПД, «СКС 45» калібру 7,62х39 та їх сучасних модифікацій (даний перелік не є вичерпним), придатні для стрільби.
Положеннями п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України визначено, що майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Підпункт 17 пункту 9 «Порядку обліку, зберігання оцінці конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, розпорядження ним», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25 серпня 1998року (із змінами та доповненнями) передбачає, що військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній прикордонній службі або СБУ. Передача здійснюється на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.
При цьому колегія суддів враховує, що порядок придбання та зберігання боєприпасів передбачений Інструкцією з придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання зброї, боєприпасів закладами вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 13 квітня 2021 року № 266.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про необхідність застосування під час вирішення питання про долю речових доказів положень ч. 9 ст. 100 КПК України, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про необхідність знищення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому відповідно до вимог ст. 409 КПК України вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання долі речових доказів та передати їх МВС України, прийнявши рішення про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 9 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині вирішення питання речових доказів у справі.
Речові докази: 31 предмет зовні схожий на набої з ознаками корозії в поліетиленовому спецпакеті № 5676719, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, передати МВС України для використання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4