Провадження № 1-кс/344/4915/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001249 від 11.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_6 при невстановлених слідством місці та обставинах, з метою незаконного збагачення, вступила у злочинну змову із ОСОБА_5 . З цією метою, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 прибули до м. Івано-Франківська. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 11.08.2022, приблизнов 11 год, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , направились до церкви «Різдва Пресвятої Богородиці» по вул.Чорновола, у м. Івано-Франківську. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 зустрілипотерпілу ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, підійшли до ОСОБА_7 та повідомили за відомоне правдиву інформацію про те, що ОСОБА_6 ніби - то здійснює обряд для отриманнягрошовихкоштів та оздоровлення. Будучи введеною в оману, ОСОБА_7 з метоюнаданнягрошовихкоштів для проведення обряду, провела ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за місцемсвогопроживання по АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, зайшла до приміщенняквартири № 65, звідкиізсхованкиміж книжками дісталагаманець темно червоногокольору, ізгрошовими коштами у сумі 6000 доларів США купюрами по 100 доларів США та поставивши їх у поліетиленовий пакет, вийшла на вулицю, де в цей час її чекали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, діючи з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, під час дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введеннявоєнного стану в Україні», затвердженого Законом Українивід 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022), діючи згідно розподілених ролей скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікає увагу потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_6 під приводом обряду, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що потерпіла не усвідомлює факту протиправного вилучення її майна, таємно замінила пакет із грошовими коштами на інший, в якому знаходилися розірвані зошити, тим самим його викрала.

Після проведення обряду, потерпіла ОСОБА_7 , будучи введеною в оману ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , забрала пакет із ніби-то грошовими коштами, вважаючи, що цей обряд є необхідним та вигідним для неї та повернулась до квартири.

В свою чергу, ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_5 ,після вчинення кримінального правопорушення покинули місце вчинення злочину, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 6000 доларів США, щозгідно офіційного курсу НБУ станом на 11.08.2021 становить 219 360гривень.

10 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрювану та її захисника, які заперечували з приводу задоволення клопотання і просили про визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харцизьк, Донецької області, проживаюча АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, не працююча, раніше не судима, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити вказані правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання із потерпілою ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання із свідком ОСОБА_10 , протоколом огляду відеозапису, постановами про визнання речових доказів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків, що становлять собою не визначену подію, яка несе загрозу ймовірності отримання несприятливих для досудового слідства подій чи наслідків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п. 1 та3 ч. 1 ст. 177 КПК України дані ризики наявні, не зменшилися і не зникли (з огляду на перетин кордону після скоєння інкримінованого злочину та особисту обізнаність із особою потерпілої).

Матеріали клопотання не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваній м`якшого запобіжного заходу і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

І хоча домашній арешт накладатиме на підозрювану все ж менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань,проте він все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак в даному конкретному випадку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на даному етапі досудового розслідування на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Матеріали клопотання з огляду на конкретні обставини справи не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваній інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, усі інші більш мякі запобіжні заходи будуть недостатньо дієвими для гарантування належної поведінки підозрюваної, будуть не спроможними забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та не здатними нівелювати наявні ризики.

В даному випадку неефективним буде і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне жодним чином забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризику, які не зменшилився та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя доходить висновку, що усі більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, не виправдовують себе та не зможуть забезпечити цілей кримінального провадження, і не зможуть запобігти встановленим судом ризикам.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке тримання підозрюваної під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваної та характеризуючи її особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризику, який зазначений у клопотанні та наведений у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час, обставини, які зазначені захисником підозрюваного не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрювану і стосуються правової кваліфікації інкримінованого їй діяння, та не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної з огляду на конкретні обставини справи.

Такж слідчому судді не представлено жодних відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати підозрювана за станом свого здоров`я і доказів зворотнього не надано, а представлений «виписний епікриз №1966» виданий так званим міністерством охорони здоров`я так званої днр суд оцінює критично.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан та стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений для даної категорії злочинів в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить ( 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, 00 копійок.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Підсумовуючи все вище наведене слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом клопотання підлягає до задоволення.

Строк тримання під вартою має обчислюватись саме з дати фактичного затримання, а визначення часу протягом якого особа має перебувати в місцях несвободи - з урахуванням кінцевої дати спливу строків досудового розслідування і виключно в їх межах.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.01.2023 року включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду, а тримання її здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить ( 198 480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в даному кримінальному провадженні;

2) не залишати межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування із потерпілими в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана вважається такорю, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 09.01. 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.11.2022 року

Слідчий суддя ОСОБА_1