Справа № 484/1022/23
Провадження №1-кс/484/168/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

19.02.23року м.Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні №0000256 від 17.02.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актогай, Павлодарської області, Казахстан, казаха, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_4

слідчого Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1875 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділення Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000256 від 17.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на 17.02.2023 року.

Так, 17.02.2023 року близько 14.00 год. ОСОБА_5 через паркан сусіднього домоволодіння проник на територію двору ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 . Побачивши, що ОСОБА_7 виходить з будинку, ОСОБА_5 запропонував останній допомогу по господарству, проте отримав відмову. В цей же час ОСОБА_5 переслідуючи корисливий мотив, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, вирішив вчинити напад на ОСОБА_7 з метою подальшого заволодіння будь-яким цінним майном чи грошовими коштами. Виконуючи задумане, користуючись тим, що ОСОБА_7 пішла поратись по господарству та не зачинила вхідні двері, ОСОБА_5 незаконно проник до будинку, пройшов до середини та знявши з вішака куртку рожевого кольору заховався у спальні та став чекати на потерпілу.

Сприймаючи протиправні дії та погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_5 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_7 дістала з шухляди білий паперовий конверт, у якому зберігала грошові кошти. ОСОБА_5 вихопив з рук потерпілої даний конверт та забрав звідти гроші, там самим відкрито заволодівши грошовими коштами в сумі 4 300 грн. Після цього, бажаючи завадити ОСОБА_7 покликати когось на допомогу і тим самим викрити його злочинні дії, ОСОБА_5 зняв з вішака куртку зеленого кольору, накину її на голову потерпілій та тримаючи за одяг, знов почав здавлювати навколо шиї, при цьому висловлюючи словесні погрози та наносячи удари по різним частинам тіла.

Таким чином, діючи протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, застосував фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_7 , яке супроводжувалось вимаганням грошових коштів, які він бажав звернути на свою користь, ОСОБА_5 відкрито заволодів грошовими коштами потерпілої в розмірі 4 300 грн., спричинивши їй матеріальний збиток на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

17.02.2023 року о 17.30 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст.187 КК України.

18.02.2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, знаючи міру покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури і суду та впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали своє клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушені визнав повністю та просив до нього застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту .

Захисник підозрюваного, ОСОБА_6 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи, що ОСОБА_5 , є особою похилого віку, який щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши обставини справи, суд дійшов наступного.

Застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно зі статтею 177 КПК України необхідність застосування запобіжного заходу, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема: намагання переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до 15 років, визнає свою вину повністю, пенсіонер, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючий.

Також, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-Протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 ;

-Протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

-Протоколом затримання ОСОБА_5 ;

-Протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілу, свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни його показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші злочини майнової спрямованості, з метою отримання незаконного доходу.

Крім того, посилання захисника на певні дані, що обвинуваений є особою похилого віку, те, що він визнав свою вину, не можуть бути безумовними підставами для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована сукупністю доказів вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину та наявністю вказаних ризиків.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання слідчого, щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17.04.20232 року включно, без визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 183 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17.04.2023 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1