В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/305/23

29 березня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 08.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда III групи, депутатом не обирався, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07.02.2023, ОСОБА_4 , на транспортному засобі марки «Урал», моделі «4320» номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 , яка не була обізнана з його злочинними намірами, поїхав до лісового масиву, що перебуває в постійному користуванні Національного природного парку «Синьогора», який розташований в адміністративних межах села Стара Гута Солотвинської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Перебуваючи у вказаному лісовому масиві, а саме на території франко-лісосіки у кварталі № 27, виділ № 11 Національного природного парку «Синьогора», ОСОБА_4 побачив зрізані колоди дерев породи «Ялина», які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по цей час, самостійно завантажив на транспортний засіб марки «Урал» 16 (шістнадцять) колод дерев породи "Ялина", об`ємом 5,558 м3, вартістю 9669, 26 гривень. В подальшому на вказаному транспортному засобі ОСОБА_4 , маючи реальну можливість розпоряджатись викраденою лісопродукцією, вивіз її із лісового масиву та направився до пилорами, що знаходяться в с. Гута по вул. Шевченка, де його було зупинено працівниками поліції.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдав матеріальні збитки Національному природному парку «Синьогора» на суму 9669, 26 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 07.02.2023 р. на транспортному засобі марки «Урал», не поставивши до відома про мету поїздки власника авто, поїхав до лісового урочища (лісосіки) неподалік від свого місця проживання, який розташований на території Національного природного парку «Синьогора». Був обізнаний, що після закінчення порубки дерев, лісове господарство вже вивезло зрубані дерева та знав, що на території лісосіки залишаються тріски та гілля. Однак, приїхавши на лісосіку, там побачив колоди зрізаних дерев породи «Ялина», які вирішив викрасти. Завантаживши 16 колод дерев на автомобіль УРАЛ за допомогою пристосованого маніпулятора, поїхав до свого знайомого на пилораму, де хотів розрізати колоди на дрова та на пиломатеріал для використання та потреб у господарстві. Однак приїхала поліція, яку він повідомив про відсутність документів на деревину та показав працівникам поліції місце крадіжки деревини. Під час демонстрації працівникам поліції місця викрадання деревини повернув ліс Національному природному парку «Синьогора». Усвідомлював про вчинення крадіжки під час дії військового стану. Розкаявся у вчиненому. Просив його суворо не карати. Має хвору дружину інваліда ІІІ групи та трьох синів у лавах ЗСУ.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та прокурор не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує, що, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, являється пенсіонером та інвалідом III групи, раніше не судимий, має на утриманні дружину інваліда ІІІ групи, синів, які проходять службу в лавах ЗСУ, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 375, 376 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ 16 (шістнадцять) колод дерев породи "Ялина", об`ємом 5,558 м3, яка передана на відповідальне зберігання, повернути власнику Національному природному парку «Синьогора».

Речовий доказ транспортний засіб марки «Урал», моделі «4320» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ гіпсовий зліпок сліду протектора шини, знищити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2023р., справа №338/223/23, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1