Справа № 932/7779/22
Провадження № 1-кс/932/610/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іларіонове, Синельниківського р-ну, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, проживає фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено у моє провадження. У клопотанні вказано наступне.

Так, у провадженні слідчого відділення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001051 від 23.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2022 року приблизно о 20 годині 30 хв., гр. ОСОБА_5 , перебував у приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спільного вживання спритних напоїв, з раніше знайомим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 стався словесний конфлікт, в ході якого, гр. ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді ушкодження здоров`я потерпілому, направився за ОСОБА_8 та підійшовши до нього, взявши його лівою рукою за обличчя, тримаючи в такому положенні, наніс удар в область голови, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеня, перелому тім`яної і скроневої кістки, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку із протиправними, умисними діями ОСОБА_5 .

Умисні дії ОСОБА_5 виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетним до скоєння даного злочину є гр. ОСОБА_5 , підозра якого у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованою і підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами. Наразі стороною обвинувачення встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто є ризик того, що підозрюваний може реалізувати ці ризики. На даний час сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово та покласти на нього обов`язки, тому просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного саме такий запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, оскільки лише захищався від образ потерпілого, який принижував його та сестру. Від слідства не переховувався. Просить задовольнити клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник надав аналогічні пояснення, просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про його необґрунтованість, у зв`язку з чим у його задоволенні належить відмовити з наступних підстав.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норми ч. ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. До заходів забезпечення кримінального провадження віднесені й запобіжні заходи.

Запобіжні заходи це заходи забезпечення кримінального провадження, що полягають у тимчасовому обмеженні прав людини згідно з кримінальним процесуальним законодавством, і мають на меті припинити та запобігти новим кримінальним правопорушенням, забезпечити виконання покладених на особу обов`язків та її належну поведінку.

Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою (ч. 1 ст. 176 КПК України). При цьому найбільш тяжким (винятковим) запобіжним заходом є тримання під вартою, а найбільш м`яким особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що :

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід має бути адекватним і відповідати обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та іншим обставинам провадження. Запобіжний захід повинен забезпечувати процесуальну поведінку підозрюваного та запобігати усім ризикам, які доведені стороною обвинувачення.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001051 від 23.12.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно фабули цього кримінального провадження, 22.12.2022 року приблизно о 20 годині 30 хв., гр. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді ушкодження здоров`я ОСОБА_8 , наніс останньому кулаком руки в область голови, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеня, перелому тім`яної і скроневої кістки, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку із протиправними, умисними діями ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження. Вказане кримінальне правопорушення є тяжким (санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання від 5 до 8 років).

07 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України. Повідомлення про підозру вручено матері ОСОБА_5 .

Після скоєння злочину гр. ОСОБА_5 з місця події зник та почав переховуватись від органу досудового розслідування.

Постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 13 січня 2023 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Надані відповідні доручення оперативним працівникам щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Приблизно 13-14 лютого 2023 року місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено. Останній з`явився до слідчого судді у супроводі оперативних працівників.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. Визнаю таку підозру обґрунтованою, оскільки матеріалами доведено, що підозрюваний перебував на місці події, вживав алкогольні напої з потерпілим, а в подальшому, в ході конфлікту на побутовому ґрунті, заподіяв йому тілесні ушкодження. Факт побиття спостерігали свідки, які допитані та впізнали гр. ОСОБА_5 .

Таким чином, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою та підтверджена в ході судового розгляду цього клопотання.

Ризики, на які посилається прокурор, повністю доведені, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, а відтак може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та потерпілого, який ще не допитаний, може вчинити новий злочин, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя суддя суду першої інстанції, обраний зборами суддів зі складу суду, до повноважень яких належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні.

До компетенції слідчого судді за КПК України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого, детектива та прокурора.

Отже, до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та законних інтересів усіх учасників кримінального провадження, в тому числі потерпілого.

В даному випадку запобіжний захід, про застосування якого просить сторона обвинувачення вочевидь не відповідає ані тяжкості вчиненого злочину, ані особі підозрюваного та його попередній поведінці, ані іншим обставинами кримінального провадження.

При цьому слід врахувати, що запобіжний захід застосовується з метою досягнення ефективності кримінального провадження. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається. Формальне застосування запобіжного заходу також не передбачено вимогами чинного КПК України.

В силу положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналізуючи особу підозрюваного, звертаю увагу, що він не працює, не одружений, не має утриманців, не має постійного місця проживання, оскільки як встановлено в засіданні, проживає то у родичів, то у знайомих. Також ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість. Відтак, слід дійти висновку, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання. Крім того, останній після скоєння злочину переховувався від органу досудового розслідування.

Наведені обставини свідчать у сукупності, що застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як домашній арешт не буде запобігати ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Застосування такого запобіжного заходу буде порушувати права інших учасників кримінального провадження, зокрема, потерпілого, який перебуває у тяжкому стані та ще не допитаний.

Таким чином, правові і процесуальні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні, тому слідчий суддя позбавлений можливості формально застосувати до нього такий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 не буде його виконувати. Тобто в ході судового розгляду встановлено недостатність застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Між тим, в силу положень ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя не вправі самостійно обрати більш тяжкий запобіжний захід, оскільки вирішує лише ті питання, що винесені сторонами на розгляд слідчого судді та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно із вимогами ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки застосування запобіжного заходу, про який просить, не буде досягати завдань кримінального провадження та є порушенням принципів законності, верховенства права та публічності, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання повністю

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 25, 206, 131, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя 1 Ігор КОНДРАШОВ