Справа №336/5559/22
Пр. 1-кп/336/418/2023
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

23 січня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківский районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 28.09.2022, яке надійшло з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 керівник Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя відповідно до ст.32, 291 КПК України з обвинувальним актом, складеним відносно ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Справу 28.10.2022 передано в провадження визначеного головуючого судді ОСОБА_1 після здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями за допомогою автоматизованої системи документообігу суду на підставі ухвали судді ОСОБА_1 від 27.10.2022, відповідно до якої заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 28.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задоволено.

Ухвалою суду від 04.11.2022 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підсудність справи віднесена до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просить призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також, стороною обвинувачення заявлено про необхідність виклику до суду для допиту всіх учасників процесу згідно зі списком осіб, які підлягають виклику до суду. З приводу клопотання про повернення обвинувального акта прокурор ОСОБА_4 підтримав письмові заперечення, подані до справи під час підготовчого судового засідання.

Так, за змістом заперечень, прокурор просить залишити без задоволення клопотання сторони захисту, із посиланням на норму ст.291 КПК України (щодо змісту обвинувального акта), п.13 ч.1 ст.3 КПК України, який врегульовує визначення терміну «обвинувачення», а також п.3 ч.2 ст.283 КПК України (стосовно форм закінчення досудового розслідування). Отже, сторона обвинувачення вважає, що обвинувальний акт є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання й судового розгляду, визначення його меж.

На переконання сторони обвинувачення, слідчим в повному обсязі виконано вимоги ст.291 КПК України, а обставини, викладені в обвинувальному акті, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідають ч.1 ст.91 КПК України. Разом з цим, викладено й обов`язкові ознаки інкримінованого ОСОБА_3 злочину.

Прокурор зауважує у письмових запереченнях й на тому, що вимоги ст.293 КПК України дотримані, оскільки розписки про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, адресовані на ім`я процесуального керівника у кримінальному провадженні, містять дату й підписи ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Стороною захисту під час підготовчого судового засідання надано для долучення до матеріалів провадження матеріали, які характеризують особу ОСОБА_3 (на підтвердження факту навчання у вищому навчальному закладі та наявності малолітньої дитини).

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання вважає, що наявні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, підтримавши письмові заперечення, подані до справи. Крім того, до початку підготовчого судового засідання, стороною захисту долучено до справи скаргу на постанову слідчого про визнання мобільного телефону речовим доказом. Обвинувачений підтримав позицію захисника. В разі, якщо судом не буде встановлено підстав для повернення обвинувального акта, проти призначення справи до судового розгляду сторона захисту не висловила.

Так, у клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору, захисник вбачає порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, адже стороною обвинувачення при формулюванні обвинувачення не наведено нормативних та/або підзаконних актів, які регламентують в залежності від різновиду наркотичного/психотропного засобу/прекурсорів градацію на невеликий, великий та особливо великий розмір, що важливо для кваліфікації діяння. Тобто, на переконання захисника, відсутність нормативних посилань свідчить про відсутність підтвердження тез обвинувального акта щодо класифікації речовин та їх обсягів. Додатково наголошується у клопотанні, що має бути зазначено й спосіб визначення виду наркотиків (проведення експертизи тощо). Адвокат ОСОБА_5 також вказує, що у обвинувальному акті наголошено на змову із іншою особою, проте, її процесуальний статус не окреслений.

Із посиланням на норму ст.293 КПК України захисник зауважує, що обвинувальний акт із реєстром вручались слідчим, який не включений до групи слідчих та без спеціального доручення прокурора, що за твердженням сторони захисту, є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, у матеріалах справи міститься скарга на постанову слідчого про доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, за змістом якої адвокат ОСОБА_5 просить визнати незаконною та скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Мелітополь, ОСОБА_8 від 14.06.2022 у даному кримінальному провадженні, якою визнано речовим доказом вилучений в ході обшуку мобільний телефон «Iphone XR», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору. Скарга подана в порядку ст.314 КПК України. У додатках містяться листування сторони захисту щодо арешту майна, а також копії окремих процесуальних рішень, прийнятих (ухвалених) під час досудового розслідування.

Заслухавши думку присутніх, відповідно до ст. 315 КПК України, суд дійшов висновку про можливість провести підготовку до судового розгляду і визначити дату та місце його проведення.

Встановлено, що справа підсудна Бердянському міськрайонному суду Запорізької області, підстав, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не встановлено. Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду у закритому судовому засіданні. Необхідним є виклик всіх учасників кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання учасниками процесу клопотань про обрання запобіжного заходу та вжиття інших заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора (ніж визначені у частині першій цієї норми) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Скарга на постанову слідчого відповідно до резолюції головуючого судді та ухвали, постановленої під час підготовчого судового засідання без виходу суду до нарадчої кімнати, долучена до матеріалів кримінального провадження.

З цього приводу суд роз`яснює, що її розгляд по суті неможливий без дослідження матеріалів кримінального провадження, для чого існує окрема стадія під час судового розгляду.

Крім того, фактично стороною захисту порушено питання про визнання доказу недопустимим, що також свідчить на користь неможливості розгляду саме під час підготовчого судового засідання.

Стосовно клопотання про повернення обвинувального акта, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Так, вимоги до обвинувального акта встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування. Вимоги до змісту реєстру наявні у ст.109 КПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності,

Ст. 7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність і диспозитивність .

За нормою ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідження змісту обвинувального акту свідчить про те, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто, вказано, що саме встановлено досудовим розслідуванням, що відповідає положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Суд зауважує, що конкретність обвинувачення є оціночною категорією та може бути перевірена лише в ході судового розгляду справи, адже на стадії підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

У разі повернення обвинувального акту судом першої інстанції з підстав неконкретності обвинувачення, вказівки суду спонукають органи досудового слідства на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, чим нівелюється процесуальна самостійність прокурора на визначення обсягу достатніх доказів для складання обвинувального акту та дотримання принципу змагальності, згідно з яким саме прокурор, як сторона обвинувачення, звертається до суду з обвинувальним актом, та свідчить про те, що суд певним чином перебирає на себе функції, які не притаманні йому.

Додатково слід наголосити, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст. 337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Стосовно співучасті ОСОБА_3 із іншою особою, про яку зазначено у обвинувальному акті, слід зауважити, що з`ясування обставин справи, в тому числі, щодо конкретних дій, які вчинив обвинувачений, способу вчинення злочину, спрямованості умислу, часу, місця та мотиву вчинення злочину, а також перевірка цих обставин доказами є наступною стадією судового провадження і не є завданням підготовчого судового засідання.

Крім того, вимоги закону до змісту обвинувального акту свідчать про те, що в ньому не повинно бути ні одного посилання на процесуальні джерела доказів. Немає й вказівки щодо обов`язковості посилання на певні нормативні та/або підзаконні акти.

Положення ст.293 КПК України, порушення яких з боку прокурора жодним чином не доведено стороною захисту під час підготовчого судового засідання, в будь-якому випадку не є підставою для повернення обвинувального акта.

Тому, перевіривши дотримання вимог ст.291 КПК України, суд встановив, що клопотання сторони захисту не є обґрунтованим й у його задоволенні відмовляє.

Крім того, судом встановлено, що обставини, передбачені ст.76 КПК України, що виключають участь головуючого судді у розгляді кримінального провадження, відсутні.

Згідно зі ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи наведену правову кваліфікацію кримінального правопорушення та зміст ст.12 КК України, підстав для застосування норми ст. 314-1 КПК України й складання досудової доповіді судом не встановлено.

Керуючись ст. 3, 7, 22, 29, 31, 36, 91, 109, 283, 291, 293, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на 27 січня 2023 року на 10 годину 00 хвилин, який відбудеться у приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Наступною датою судового засідання відповідно до встановленого графіку розгляду кримінального провадження визначити 14 лютого 2023 року о 09-00 годині.

Справу розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку, передбаченому ст.135-139 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1