Ст. 1 із 8 Справа № 306/753/19
№ 1-кп/303/757/21
Номер рядка стат. звіту - 69
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2022 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 27 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 про обвинувачення
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Керецьки
Свалявського району Закарпатської області,
мешканця АДРЕСА_1 ,
громадянина України, українця, з вищою
освітою, одруженого, маючого на утриманні
двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
працюючого на посаді дізнавача сектору
дізнання відділення поліції № 1
Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській
області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 12.01.2013 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України, та будучи службовою особою, 01 квітня 2013 року о 15 год. 30 хв., маючи умисел, спрямований на незаконне проникнення у житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 та в якому проживає ОСОБА_5 , та проведення у даному будинку незаконного обшуку, реалізовуючи свій злочинний умисел, порушуючи конституційне право ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на недоторканність житла, закріпленого в ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим

Ст. 2 із 8
рішенням суду, прибувши до вищевказаного домоволодіння, без згоди ОСОБА_6 та без відповідної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, достовірно знаючи про вимоги Конституції України, а також про вимоги ст.233 КПК України, діючи умисно і протиправно, шляхом вільного доступу потрапив на земельну ділянку, де розташований будинок за адресою АДРЕСА_2 , та в подальшому без правових підстав, незаконно, проник до вказаного будинку, безперешкодно увійшовши в середину, та в період часу з 15 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв. провів у вищевказаному будинковолодінні незаконний обшук, в ході якого вилучив речі та предмети.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, не визнав та показав, що в квітні 2013 року він працював на посаді старшого слідчого або слідчого Свалявського районного відділу міліції. 01 квітня 2013 року начальником слідчого відділення ОСОБА_9 йому було доручено провести обшук в будинку ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Свалявського районного суду. До місця проведення обшуку він поїхав на службовому автомобілі марки «Аudі» начальника Свалявського відділу міліції ОСОБА_10 , який особисто керував автомобілем, у цьому автомобілі вони їхали лише удвох, він не пам`ятає чи ухвалу суду дав йому ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , коли вони їхали, ухвала про проведення обшуку у 2-х примірниках знаходилася у автомобілі посередині між передніми сидіннями біля важеля перемикання передач. Вони під`їхали на автомобілі і зупинилися навпроти будинку ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , номера не пам`ятає. На той час там вже знаходилися інші службові автомобілі міліції, хвіртка у дворогосподарство була навстіж відчинена. Коли підійшов до вхідних дверей в будинок, там вже були працівники міліції, ОСОБА_5 , його мама, поняті та молода дівчина ОСОБА_11 . ОСОБА_5 нецензурно лаявся, голосно кричав. Він повідомив ОСОБА_5 про наявність ухвали суду на проведення обшуку, пред`явив її, оголосив зміст цієї ухвали, роз`яснив права учасникам слідчої дії і приступив до її проведення. Весь процес фіксувався за допомогою відеокамери. В ході обшуку було виявлено та вилучено багато речей, більшість з яких знаходилися в одній з кімнат, яка слугувала кладовкою, і було зрозуміло, що ці речі були отримані внаслідок вчинення крадіжок. Там були електроінструменти, речі побутового призначення, частини зварювального апарату та інші. Наскільки йому відомо, в подальшому були встановлені власники більшості з вилучених речей, ті їх впізнали. За результатами проведення обшуку він склав відповідний протокол, зачитав його присутнім, ОСОБА_5 від підпису в протоколі відмовився. Вважає, що розбіжність у часі, вказаному в протоколі обшуку та в журналі судового засідання, за результатами якого було винесено відповідну ухвалу суду, могла виникнути через якусь помилку в суді. Особисто він з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку до суду не звертався і участі в судовому засіданні не брав, йому тільки було надано саму ухвалу і це було після обіду, до проведення обшуку, ухвала суду на той момент в нього була, оскільки інакше бути не могло, без ухвали він би нічого не проводив. Можливо, що він у протоколі обшуку невірно вказав час. У зв`язку з цим просив визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та виправдати його, оскільки він ніяких порушень закону не вчиняв і в його діях відсутній склад злочину.
Заявлені потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, обвинувачений також не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 01 квітня 2013 року о 12 год. 40 хв. в його помешкання увірвалися працівники міліції, яких було 15 чоловік. Першим зайшов ОСОБА_12 , який відкрив двері, за ним увійшов ОСОБА_13 , які забігли до кухні, а за ними інші працівники міліції ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Куля та інші. Звертає увагу, що вказані особи саме увірвалися в будинок, бо двері були зачинені. Нічого не пояснюючи, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 заламали йому руки назад, повалили на крісло, наділи кайданки. Сказали, що прийшли
Ст. 3 із 8
робити обшук, але ніякої ухвали про проведення обшуку не пред`явили, стали їй на горло, ображали принизливими словами. Коли його затримали, ОСОБА_21 та ОСОБА_16 забігли в першу кімнату, де маму повалили на підлогу. Мама почала плакати, однак слідчий ОСОБА_3 ніяких зауважень іншим працівникам міліції не робив. Під час проведення обшуку ніяких понятих не було, їх привезли через 20 хвилин, це були раніше судимі особи на прізвище ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які на даний час відбувають покарання. До того, як цих понятих привезли, працівники міліції вже почали обшук, розкривали шафи, заходили в різні кімнати. В ході обшуку працівники міліції витягли з-під тумби поліетиленовий пакет з якимись боєприпасами і висипали їх на підлогу, все розкидували, перекидали каструлі з їжею, навіть Біблії, викрадали його майно, у тому числі пенсію його мами 680 грн. Приблизно 30 хвилин його тримали, за цей час він робив працівникам міліції різні зауваження, але ніхто не реагував, ОСОБА_3 єхидно усміхався, тримав у руках пустий аркуш паперу А-4. Ухвали про дозвіл на обшук ОСОБА_3 не мав і не пред`являв. На його очах інші працівники міліції взяли його маму за руки та вивели у двір, де її тримали, не давали води, говорили, що дадуть їй отруту, знущалися з неї, погрожували тюрмою. О 13 год. 20 хв. працівники міліції Кобулей, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , застосовуючи фізичну силу, заштовхали його в автомобіль «ВАЗ», білого кольору і відвезли в Свалявський РВ УМВС. Там - в кабінеті начальника карного розшуку його пристебнули до стільця, тримали без води та їжі, без адвоката до 23.00 год. 01.04.2013 року. Потім його відвели в кабінет слідчого ОСОБА_24 , де той наказав йому підписувати документи, що ніби-то він вчинив злочини. Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_3 внаслідок вчинення вказаних дій жорстоко його обікрав за попередньою змовою з іншими особами, в його діях вбачаються ознаки злочинів, передбачених ст. 365, 366, 187 КК України. В той час ніякий протокол обшуку в його присутності не складався. З даним протоколом він ознайомився лише тоді, коди знайомився з матеріалами кримінальної справи відносно нього.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання показала, що 01 квітня 2013 року за 20 хвилин до 12 годин місцевого часу (біля 12 год. 40 хв. за київським часом) вона знаходилась вдома, як раз стала обідати, годинний був на стіні перед нею, і в цей час через вікно побачила якихось людей. Вони зайшли в будинок, відразу пішли до її сина ОСОБА_25 і одягнули на нього кайданки. Вона в цей час сильно перелякалась, їй стало зле і вона впала. Ті особи намагалися викинути її на двір, погрожували їй, почали все забирати з будинку, забрали навіть її пенсію 680 грн. говорили грубо, вульгарно, ображали і принижували її та сина, працівників поліції було біля 12 чоловік, а ОСОБА_20 вдарив її рукою в обличчя, вони самі підкинули якісь набої, розкидали каструлі, божі книжки. Потім її виштовхали на двір, де тримали, сказавши, що в будинку проходить обшук і їй не треба там бути, а коли вона просила води, відповіли, що дадуть отрути. ОСОБА_3 був серед тих осіб, він їх не зупиняв, здалеку показував якийсь аркуш паперу, але що там було напитано, вона не знає, він їй не показував, вона нічого не підписувала, поняті були двоє циган, які є злодіями. То був не обшук, а розбійний напад. Біля 17 год. 30 хв. її відвезли в відділ міліції, де тримали якийсь час, погрожували тюрмою. З того часу в неї сильно погіршився стан здоров`я.
Свідок ОСОБА_26 в суді показав, що на даний час працює на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Свалявського відділення поліції, з обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий, оскільки разом працюють. 01 квітня 2013 року він був присутнім під час проведення обшуку в будинку ОСОБА_5 , який підозрювався у вчиненні крадіжок, разом з іншими працівниками міліції в кількості біля 15 осіб, в тому числі ОСОБА_3 . Даний обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Свалявського районного суду, яку він особисто бачив. Цю ухвалу з суду забирав до обіду працівник міліції ОСОБА_27 , сам обшук було розпочато біля 14.00 год. Спочатку вони зайшли на подвір`я, після чого кілька працівників міліції зайшли в будинок. Коли до будинку зайшов він особисто, громадянин ОСОБА_5 вже перебував в кайданках, поводив себе агресивно. Перед початком обшуку слідчий ОСОБА_3 вказану ухвалу зачитав, в присутності понятих було проведено обшук, після чого ОСОБА_5 відвезли у відділення міліції. Відеофіксацію даної слідчої дії проводив працівник міліції Куля. Присутніми при обшуку

Ст. 4 із 8
були як ОСОБА_5 , так і його мама, яка також поводила себе агресивно. ОСОБА_5 весь цей час перебував в кайданках, постійно кричав, обурювався, від підпису в протоколі обшуку відмовився. Протокол обшуку було складено слідчим ОСОБА_3 , підписано понятими. Він цей протокол не підписував і учасником слідчої дій вказаним не був. В ході обшуку будинку та прибудови були вилучені різні електроприлади, бензопилу та інші речі, які він відвозив у відділення міліції і передав слідчому ОСОБА_3 , подальша їх доля йому не відома.
Свідок ОСОБА_27 показав суду, що працює на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Свалявського відділення поліції. На такій же посаді працював в 2013 році у відділенні міліції. 01 квітня 2013 року він у післяобідній час за вказівкою начальника слідчого відділу Свалявського РВ УМВС Шелеп пішов у Свалявський районний суд і близько обіду, точного часу не пам`ятає, отримав копію ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук. Отримавши цю копію ухвали, приніс її у кабінет начальника Свалявського РВ УМВС, там знаходився і начальник слідчого відділення Шелеп і цю ухвалу він передав йому. Приблизно в 15-16 годин того дня черговий по райвідділу міліції повідомив його, що потрібно їхати на обшук в АДРЕСА_2 . Він разом з іншими працівниками міліції приїхали за вказаною адресою і проводили обшук у громадянина ОСОБА_5 , згідно ухвали Свалявського районного суду. На місці проведення слідчої дії були багато працівників міліції, в тому числі слідчий ОСОБА_3 . Коли вони зайшли на територію дворогосподарства і постукали у вхідні двері до будинку, вийшов ОСОБА_5 , який почав поводити себе агресивно, погрожував, чинив опір, у зв`язку з цим на нього одягнули кайданки. Вказану ухвалу суду слідчий ОСОБА_3 оголошував перед початком обшуку, роз`яснював права присутнім. Наскільки пригадує, ухвала була винесена суддею ОСОБА_28 , дозвіл на проведення обшуку було надано з метою вилучення електроінструментів. Понятими були громадяни Фізер та ОСОБА_22 , яких він особисто знав. Він лише стояв у дверях і спостерігав, безпосередньо обшук не проводив. Крім ОСОБА_5 в будинку знаходилась його мама, до неї ніхто ніякі спецзасоби не застосовував і її не затримували. Після закінчення обшуку слідчим було складено відповідний протокол, який зачитано всім присутнім. Чи розписувався він в протоколі, точно не пам`ятає. Проведення обшуку фіксувалося за допомогою відеокамери, хто саме фіксував не пам`ятає. В ході обшуку в будинку та прибудинковій території були виявлені та вилучені різні речі, які упаковані і доставлені в відділ міліції. Які саме речі вилучалися і хто їх доставляв на даний час не пам`ятає.
Відповідно, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт проведення обшуку слідчим ОСОБА_3 в будинку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 01.04.2013 року після обіду. Разом з тим, покази свідків в частині того, що на момент проведення обшуку у слідчого була наявна ухвала суду про дозвіл на його проведення не можуть бути прийнятими до уваги судом, оскільки такі покази не узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема показами потерпілих та письмовими доказами.
Також те, що свідок ОСОБА_27 отримав копію ухвали про дозвіл на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_2 у Свалявському районному суді в обідній час не може відповідати дійсності, оскільки така ухвала була виготовлена не раніше 16 год. 40 хв. 01.04.2013 року, тобто після закінчення судового засідання з розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку.
Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 є колегами по роботі обвинуваченого ОСОБА_3 , особисто приймали участь у проведенні вказаного обшуку, відповідно є зацікавленими особами.
Свідок ОСОБА_29 показала, що займає посаду секретаря судових засідань Свалявського районного суду, зокрема у квітні 2013 року до канцелярії суду надійшло клопотання про проведення обшуку в с.Неліпино Свалявського району, назву вулиці не пам`ятає, яке було зареєстровано та через автоматизовану систему до 16 години того робочого дня передано слідчому судді ОСОБА_28 , яка в свою чергу надала клопотання їй для забезпечення явки слідчого у судове засідання. На скільки пам`ятає, у клопотанні був

Ст. 5 із 8
зазначена слідчий ОСОБА_30 , однак точно стверджувати даний факт не може, оскільки пройшов великий проміжок часу, однак пам`ятає, що у судове засідання було проведено біля 16 години, про що зазначено у журналі судового засідання. Після проведення судового засідання помічник судді до кінця робочого часу виготовив ухвалу суду, яка була підписана суддею. Однак їй не відомо, хто із слідчих приносив до канцелярії суду вказане клопотання та хто саме забирав копію ухвали слідчого судді та в який час.
Свідок ОСОБА_31 показав, що він є адвокатом та у 2013 році брав участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням потерпілого ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок, а саме при його затриманні та обрання відносно нього запобіжного заходу. З приводу обвинувачення ОСОБА_3 не може нічого пояснити, оскільки не брав участь при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , однак при розгляді клопотання про застосування відносно потерпілого запобіжного заходу він особисто ознайомлювався з матеріалами справи, яка містила ухвалу слідчого судді про проведення обшуку, протокол обшуку, протокол затримання ОСОБА_5 по статті 208 КПК України та інші матеріали на підставі яких було затримано ОСОБА_5 . Зокрема судовий розгляд даної справи відбувся в день проведення обшуку, після його робочого часу ввечері, можливо десь у 18-19 годині 01 квітня 2013 року, однак точної дати не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_28 показала, що є суддею, головою Свалявського районного суду Закарпатської області. 01 квітня 2013 року слідчий Свалявського районного відділу міліції ОСОБА_24 подав до канцелярії суду клопотання про дозвіл на проведення обшуку у помешканні громадян Коневичів, які проживають у с.Неліпино. Автоматизованою системою розподілу справ вказане клопотання було розподілено і передано для розгляду судді ОСОБА_28 , тобто їй. Судове засідання з розгляду вказаного клопотання було розпочато в 16 год. 00 хв. та закінчилося в 16 год. 40 хв. 01 квітня 2013 року. Ухвала про дозвіл на обшук могла бути виготовленою і виданою працівникові міліції через кілька хвилин після завершення вказаного судового засідання.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, його вина підтверджується наступними належними, допустимими доказами:
копією протоколу обшуку, з фототаблицею до нього, проведеного слідчим Свалявського РВ УМВС ОСОБА_3 01.04.2013 року в період часу з 15 години 30 хвилин по 17 годину 30 хвилин, за участю ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , безпосередній об`єктом якого є житловий будинок АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено різні електроінструменти та предмети;
ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області про надання доступу до речей та документів від 08 квітня 2013 року, відповідно до якої надано (забезпечено) тимчасовий доступ старшому слідчому СВ Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_24 до виявлених та вилучених в ході проведення обшуку у домогосподарстві АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , речей;
інформацією, зазначеної у витязі з реєстру вхідної кореспонденції автоматизованої системи документообігу (відповідає оригіналу) виданого керівником апарату Свалявського районного суду про надходження до канцелярії даного суду 01.04.2013 року клопотання про проведення обшуку у житловому будинку АДРЕСА_2 , коригування (несення) якого у системі здійснено о 15 годині 20 хвилин;
журналом судового засідання від 01 квітня 2013 року про розгляд клопотання старшого слідчого СВ Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_24 про надання дозволу на обшук в житловому будинку АДРЕСА_2 , згідно якого, судовий розгляд якого розпочато слідчим суддею Свалявського

Ст. 6 із 8
районного суду 01 квітня 2013 року о 16 годині 00 хвилин і закінчено о 16 годині 40 хвилин;
ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області про дозвіл на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_2 та інших господарських приміщень, які відносяться до вказаного будинку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для виявлення речових доказів;
ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року, згідно з якою судом в особі головуючого судді ОСОБА_34 прийнято відмову прокурора Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області у кримінальному провадженні №000093, внесеному 12.01.2013 року до ЄРДР від обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України та закрито провадження у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 щодо потерпілих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ;
У судовому засіданні також переглянуто відеозапис, який міститься на DVD-диску до протоколу обшуку, при цьому на ньому відсутня будь-яка інформація щодо наявності ухвали слідчого судді під час проведення обшуку.
Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Згідно вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, тобто обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора.
Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як передбачено ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Всебічно з`ясувавши та дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, виходячи з загальних засадах кримінального судочинства, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, суд прийшов до переконання, що прокурор довів належними доказами і матеріали кримінального провадження містять незаперечні докази того, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.162 КК України, - порушення недоторканності житла, а саме у незаконне проникнення до
житла та незаконне проведення обшуку, вчинені службовою особою, і його вина у цьому є доведеною повністю.
У той же час, суд прийшов до висновку, що не можуть бути прийняті до уваги судом

Ст. 7 із 8
доводи потерпілих про те, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід притягувати до відповідальності за розбій та інші злочини.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. Дана стаття також передбачає, що під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, а суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення , зазначеного в обвинувальному акті, лише з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод і лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Виходячи з вищенаведеної норми КПК України під час судового розгляду даного кримінального провадження суд не вправі вирішувати питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за іншими статтями КК України та вирішувати питання про встановлення складу злочину в інших осіб, оскільки оскільки це прямо заборонено ст. 337 КПК України, а прокурором питання про зміну обвинувачення в судовому засіданні не ставилося.
У зв`язку з наведеним, судовий розгляд проведено лише відносно ОСОБА_3 і лише в межах висунутого йому обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу, зокрема про те, що обвинувачений є раніше не судимим, є працівником правоохоронного органу. Відповідно до досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_3 характеризується позитивно, на обліку в психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має двох неповнолітніх дітей. Орган пробації вважає про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною 2 статті 162 КК України, є нетяжким злочином.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину (п. 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України).
Відповідно до положення ч. 5 ст. 74 КК України, особу може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.162 КК України, є нетяжким злочином, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, становить 5 років, а з моменту вчинення злочину ОСОБА_3 минуло понад 5 років, перебіг давності не зупинявся і не переривався, а тому обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного йому покарання.
Потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який мотивовано наступним.
Внаслідок незаконного проникнення до житла ОСОБА_5 та незаконного проведення в ньому обшуку, останньому нанесено матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася у незаконному засудженні його за вироком Свалявського районного суду від 16.09.2013 року, а також у зникненні речей, вилучених під час обшуку та втраті щомісячного заробітку. Зокрема, під час незаконного обшуку, в ОСОБА_5 було викрадено велику кількість належного йому майна, а саме 68 найменувань, на загальну суму 188615 гривень.

Ст. 8 із 8
З часу проведення незаконного обшуку, тобто з 01.04.2013 року по сьогоднішній день він втратив щомісячний заробіток в сумі 15000 гривень на місяць, на загальну суму 1290000 гривень. Таким чином загальна сума завданої йому матеріальної шкоди становить 1478615 гривень. Крім того, внаслідок перебування під вартою в період з 01 квітня по 21 листопада 2013 року він тяжко захворів, в нього виявлено велику кількість хвороб, на його повноцінне та тривале лікування необхідно щонайменше 20000 доларів США, що складає 550000 гривень матеріальної шкоди. В зв`язку з цим, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з відповідача в його користь матеріальну шкоду в сумі 2028 615 грн. та моральну шкоду в сумі 3000000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 також звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 250230 грн. та моральної шкоди в сумі 1000000 гривень, мотивуючи тим, що внаслідок незаконного проникнення до її житла їй була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання ліків в загальній сумі 57565 грн. Крім того, їй було спричинено шкоду, завдану ушкодженням здоров`я та втратою працездатності, і тому загальний розмір матеріальної шкоди складає 250230 грн. Окрім того, їй була завдана моральна шкода, завдана злочинними діями ОСОБА_3 , який принизив її честь і гідність перед односельцями, у зв`язку з чим морально страждала, переносила постійні нервові зриви, погіршилось її самопочуття, а також відносини між рідними та знайомими.
Заслухавши показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу цивільного позову, розглянувши матеріали їх позовних заяв та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до наступного.
Згідно вимог ст. 130 КПК України, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Держава, відшкодувавши шкоду, завдану слідчим, прокурором, застосовує право зворотної вимоги до цих осіб у разі встановлення в їхніх діях складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, або дисциплінарного проступку незалежно від спливу строків застосування та дії дисциплінарного стягнення.
Обвинувачений ОСОБА_3 при вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення діяв не як фізична, приватна особа, а діяв як службова особа - слідчий органу внутрішніх справ, тому шкода, спричинена його діями повинна відшкодовуватися за рахунок Державного бюджету України.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_5 та позову ОСОБА_6 про стягнення на їх користь матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У задоволенні позову ОСОБА_5 та позову ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1