Справа № 461/208/21
Провадження № 1-кс/461/5613/22
12.12.2022 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є ОСОБА_5 , а також на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є також ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження зазначеного нерухомого майна.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2022 в порядку загального позовного провадження по цивільній справі №463/7650/20 про визнання права власності та скасування державної реєстрації позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнано припиненим право власності ОСОБА_6 щодо цієї квартири.

Визнано ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнано припиненим право власності ОСОБА_7 щодо цієї квартири.

15.09. 2022 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року на квартиру АДРЕСА_1 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), та на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власниками яких є ОСОБА_5 .

Водночас вказаною ухвалою заборонено розпоряджання, проведення обліково-реєстраційних операцій з квартирою АДРЕСА_1 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), та квартирою АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

06.12.2022 слідчою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 проведено огляд квартири АДРЕСА_1 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), та на квартири АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власниками яких є ОСОБА_5 .

Враховуючи, що на виконання постанови про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 17.09. 2021 у якій на вирішення експертизи ставилися питання про відповідність параметрів, зазначених у технічному паспорті, про фактичні розміри квартир, експертом Львівського НДІ судових експертиз 06.12. 2022 проведено огляд та заміри вищевказаних квартир, то необхідність у подальшому арешті квартир, власниками яких є ОСОБА_5 відпала. Просить клопотання задоволити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні. Просив задоволити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання. Зазначив, що вищевказані квартири мають доказове значення у кримінальному провадженні №0001666 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Заслухавши думку адвоката та прокурора. Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є ОСОБА_5 , а також на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є ОСОБА_5 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2022 в порядку загального позовного провадження по цивільній справі №463/7650/20 про визнання права власності та скасування державної реєстрації позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнано припиненим право власності ОСОБА_6 щодо цієї квартири.

Визнано ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнано припиненим право власності ОСОБА_7 щодо цієї квартири.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а також на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником яких є ОСОБА_5 накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Квартира АДРЕСА_1 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), квартира АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) належить ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як визначено у ч.1 ст. 318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

06.12.2022 слідчою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 проведено огляд квартири АДРЕСА_1 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), та на квартири АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власниками яких є ОСОБА_5 .

Отже, адвокат ОСОБА_4 довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, прокурор в судовому засідання не спростував доводів клопотання та не довів необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131,170,173,174КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року в частині розпорядження, проведення обліково-реєстраційних операцій на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є ОСОБА_5 , а також на квартиру АДРЕСА_2 в, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), власником якої є також ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10