Справа № 296/5979/22
Ухвала

Іменем України

03 січня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що відносно ОСОБА_6 26.10.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2022 року було продовжено, та строк дії якого на даний час спливає. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, та ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу не змінилися. Зокрема, ризики переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, проживає одиноко, що свідчить про відсутність у нього на даний час міцних соціальних зв`язків, за віком не є особою похилого віку та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, незаконного впливу на потерпілого та іншого обвинуваченого ОСОБА_7 , та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, та щодо нього наразі у Богунському районному суді м. Житомира перебуває обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що свідчить про схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Оскільки, судді учасники колегії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувають у відпустці, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначеним колегіальним складом суду, суд приходить до висновку про необхідність вирішення зазначеного питання, головуючим по справі одноособово.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні прохали вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено основне покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк до п`ятнадцяти років. Крім того, обвинувачений перебував у розшуку, у зв`язку із не встановленням місця перебування. Тому суд вважає, що з урахуванням суспільної небезпечності вчиненого злочину існує ризик переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, раніше притягувався до кримінальної відповідальності існує ризик протиправного впливу обвинуваченим на потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 31, 197, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме по 03 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1