Справа № 733/303/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/556/22
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000466 від 19.12.2019 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня, Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 30.07.2019 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, студента 2 курсу ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей», з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, українця, громадянина України, учня 9-го класу загальної ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року:

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч.1 ст. 263 КК України і призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строком 3 роки ;

-за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі ст. роком 3 роки 1 місяць.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання після приведення вироку до виконання.

ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_11 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання, із застосуванням ст.ст. 69, 100 КК України, у виді 120 годин громадських робіт.

Позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 15 987 грн 35 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 796 грн 20 коп у якості компенсації витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги ОСОБА_12 до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1884 грн 12 коп в рахунок відшкодування витрат за проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 18.12.2019, близько 19:45 години, ОСОБА_8 діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до господарства ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 з ОСОБА_11 підійшли до господарства з боку присадибної земельної ділянки, а ОСОБА_10 з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишилися на сторожі за межами господарства. Дочекавшись, коли ОСОБА_14 з ОСОБА_15 вийшли з господарства особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою ліхтарика подав сигнал ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які чекали на присадибній земельній ділянці господарства.

У подальшому за допомогою викрутки та металевого предмету, які завчасно взяв із собою ОСОБА_8 , віджав секцію металопластикового вікна у приміщенні кухні будинку ОСОБА_14 . Після чого, умисно, діючи спільно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у виді матеріальної шкоди, ОСОБА_11 проник до вказаного приміщення будинку через вказану секцію вікна, та відкрив двері у приміщенні будинку, через які до нього зайшли ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_10 залишився на сторожі. Проникнувши до приміщення будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, умисно викрали 3400 грн, 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, станом на 18.12.2019 становить 11734,55 грн, а також інше майно, найменуванн і вартість якого ретельно описані у вироку.

Усього ОСОБА_8 ,, ОСОБА_11 та особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, і ОСОБА_10 таємно викрали грошей і чужого майна на суму в 34656,08 грн.

Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , залишили місце вчинення злочину, розпорядились викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 , 06.01.2020, близько 00:30 години, діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до магазину ФОП ОСОБА_12 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , частина якого перебуває в оренді у ФОП ОСОБА_16 .

Далі умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у виді матеріальної шкоди, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, через отвір у стелі проникли до приміщення магазину, звідки викрали 14 тис. грн, які знаходилися в шухляді столу, продукти харчування та інше майно, описане у вироку суду. Викрадене майно склали 6 мішків, які завчасно взяли з собою та перевезли до нежитлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У подальшому викраденим розпорядилися на свій розсуд.

Всього вказані особи таємно викрали майна, яке належить потерпілому ОСОБА_12 на суму15 987,35 грн., потерпілому ОСОБА_16 на суму 24710,84 грн.

У подальшому, ОСОБА_8 10.01.2020 близько 15:00 години, перебуваючи у лісі, який розташований в смт. Дружба Ічнянського району Чернігівської області, поблизу с. Августівка Ічнянського району Чернігівської області, на лісовій дорозі знайшов корпус оборонної ручної гранати Ф-1 без запалу. У той же день, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в корпусі гранати міститься вибухова речовина, переніс її до господарства своєї матері ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

14.01.2020 при проведенні санкціонованого огляду господарства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 добровільно видав працівникам Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області корпус оборонної ручної гранати Ф-1 без запалу.

Згідно висновку експерта № 9(Вт), 64(х) від 24.01.2020 наданий на дослідження предмет схожий на корпус гранати Ф-1, який згідно з постановою про призначення судової експертизи вилучений 14.01.2020 у ОСОБА_8 у господарстві за адресою: АДРЕСА_5 , який поміщений до прозорого пакету № АБ 016971, являється корпусом оборонної ручної гранати Ф-1.

Наданий на дослідження корпус оборонної ручної гранати Ф-1, який згідно з постановою про призначення судової експертизи вилучений 14.01.2020 у ОСОБА_8 у господарстві за адресою: АДРЕСА_5 , який поміщений до прозорого пакету № АБ 016971, споряджений вибуховою речовиною нормальної потужності тротилом, придатний до вибуху, тобто являється бойовим припасом.

Крім того, 12.01.2020 у неустановлений час, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, прийшли до приміщення «Релігійної громади помісної Церкви Християн Віри Євангельської п`ятидесятників у місті Ічні Чернігівської області», за адресою: м. Ічня, вул. Гончарівка, 9 Чернігівської області, де ОСОБА_8 за допомогою металевого предмета, який він завчано взяв з собою, віджав металопластикове вікно у приміщенні котельні вказаного приміщення.

Далі, діючи умисно, спільно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді матеріальної шкоди, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 проникли до приміщення «Релігійної громади помісної Церкви Християн Віри Євангельської п`ятидесятників у місті Ічні Чернігівської області», звідки таємно викрали різноманітне майно, описане у вироку, яке належить цій релігійній громаді, вартістю 17141,19 грн. Після цього розпорядились майном на власний розсуд.

Крім цього, 13.01.2020 близько 22:30 години, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, прийшли до Ічнянської комплексної ДЮСШ, яка знаходиться за адресою: м. Ічня,вул. Б. Хмельницького, 1 Чернігівської області, де ОСОБА_8 за допомогою викрутки, яку він завчасно взяв з собою, віджав секцію металопластикового вікна у приміщенні викладацької школи.

Далі умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді матеріальної шкоди, ОСОБА_8 , через вказану секцію вікна, яку відкрив, проник до приміщення викладацької Ічнянської комплексної ДЮСШ, а ОСОБА_10 залишився на сторожі біля вікна школи. Проникнувши до приміщення викладацької, ОСОБА_8 умисно викрав ноутбук марки Lenovoideapad 100-15iby із зарядним пристроєм до нього, варістю 3875 грн., яким вони рорзплорядились на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити в частині покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України, з визначенням іспитового строку 3 роки.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, вважає призначене судом покарання занадто суворим, та зазначає, що він та обвинувачений наполягали на призначенні покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, шляхом визначення йому іспитового терміну, адже судом було встановлено три обставини, що пом`якшують покарання. Вказує на молодий вік обвинуваченого, який є вихідцем із багатодітної сім`ї, одружений, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_6 , на відсутність негативних характеристик за місцем проживання, а також звертає увагу на три обставини, що пом`якшують покарання. Зазначає, що на досудовому слідстві обвинувачений вказав всі обставини вчиненого та в ході огляду місця події добровільно видав працівникам поліції предмет схожий на гранату, а також підтвердив свої показання в суді.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги не подавали.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_17 просить вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду без змін. Також просить розгляд справи провести за його відсутності.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_16 з проханням розглянути справу за його відсутності, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

В засіданні апеляційного суду в режимі відео конференції сторона захисту захисник, обвинувачений та його законний представник просили апеляційну скаргу задовольнити і призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, сторону захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку протиправних діянь, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Апеляційний суд відмічає, що доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, за обставинами, інкримінованими в обвинувальному акті, є правильною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 от. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та збереження вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 06 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу винуватого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання скарг від сусідів до Ічнянської міської ради не надходило, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, а також значну кількість епізодів кримінальних правопорушень, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, визнання вини і щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, обставину, що обтяжує покарання за епізодом по ч. 1 ст. 263 КК України рецидив злочину, та прийшов до обґрунтованого висновку про призначення в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК та ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального, та не можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, належним чином дослідити та оцінити всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди, визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язані виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

На думку колегії суддів, дані обставини судом першої інстанції належним чином було взято до уваги, а тому призначене судом покарання є обґрунтованим.

Перевіривши вирок, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність покарання тяжкості та обставинам вчинених правопорушень, є необґрунтованими та вищевказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання. Колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином оцінив особу обвинуваченого, тому підстав вважати призначене покарання занадто суворим немає.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, та минув незначний період від часу відбуття обвинуваченим покарання за попереднім вироком, належних висновків не зробив і знову був засуджений за умисний корисливий злочин, що свідчить про недосягнення виправного та превентивного впливу на обвинуваченого.

Будь-яких обставин, що не були враховані місцевим судом в апеляційній скарзі не вказано, а тому безпідставно вважати призначене покарання суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.09.2022 року вбачається, що при складанні резолютивної частини тексту вироку була допущена описка та невірно вказано ім`я обвинуваченого, замість правильного ОСОБА_18 було вказано помилково ОСОБА_18 . Також невірно вказано ініціали обвинуваченого ОСОБА_11 , замість правильного ОСОБА_19 було вказано помилково ОСОБА_20 .

Апеляційний суд вважає, що вищевикладені описки є очевидними та будь-яким чином не впливають на суть прийнятого судом рішення, разом з тим відповідно до положень ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції виправити описку у резолютивній частині оскаржуваного вироку щодо імені обвинуваченого ОСОБА_8 та ініціалів обвинуваченого ОСОБА_11 ..

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Запропонувати суду, який ухвалив вирок, виправити допущені при його складанні описки.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24