Справа № 383/189/23
Номер провадження 1-кс/383/39/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від 27.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням в якому з метою попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, вилученого у ОСОБА_4 на підставі протоколу огляду речей від 28.01.2023, накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони користування та розпорядження майном: мотоблок марки «Zirka sh-41», який має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000043 для проведення слідчих дій із зазначеним майном та подальшого зберігання у потерпілої ОСОБА_5 до його скасування.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000043 від 27.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом того, що 26.01.2023 до ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 з проханням притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу, яка в умовах воєнного стану в період часу з 23.04.2022 по 20.07.2022 із території її домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , таємно викрала мотоблок марки «Zirka sh-14» дизельний. Сума матеріального збитку складає 8900 грн.

З метою забезпечення збереження речових доказів, попередження втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження вилученого у ОСОБА_4 майна виникла необхідність в накладенні арешту, оскільки оглянуте слідчим майно є предметом злочинного посягання, зберегло на собі його сліди та має значення і визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Обмеження у користуванні майном є розумним та співрозмірним, та не потягне для нього негативних наслідків. Заборона у користуванні майном внаслідок його вилучення буде найменш обтяжливим способом арешту майна.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву, в якій просила провести розгляд клопотання про арешт майна без її участі. Клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Фактичний володілець ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечив.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 27.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, розпочатого за фактом того, що 26.01.2023 до ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 з проханням притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу, яка в умовах воєнного стану в період часу з 23.04.2022 по 20.07.2022 із території її домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , таємно викрала мотоблок марки «Zirkash-14» дизельний. Сума матеріального збитку складає 8900 грн. (а.с.8).

З копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 27.01.2023 року вбачається, що вона проживає по АДРЕСА_1 . 01.04.2022 вона виїхала із окупаціїдо смт. Перегінське Івано-Франківської області. Напередодні від`їзду ОСОБА_5 домовилася зі своєю знайомою ОСОБА_6 , що остання пригляне за її домоволодінням. 22.11.2022 вона повернулася до м. Снігурівка Снігурівської ОТГ. По приїзду до себе додому потерпіла виявила, що в кінці двору під навісом в кутку відсутній її мотоблок марки «Zirkash-41» гірчичного кольору (болотного), дизельний, що мав наступні ідентифікуючі ознаки: передня ніжка саморобна із проф.квадрату, кожух відсутній, в кришці баку капронова прокладка, на шторці у повітряному фільтрі прихвати зварки, грунтозацепи варені, борона розрізана та зварена у формі трикутника, стойка під борону саморобна та зварена з двох пластин, дві термоусадки зеленого та жовтого кольору, стопори зроблено із болтів, де отвори просвердлені не по центру, на фрезах є відсутні стопори між секціями, дві лопасті саморобні, у якого був відсутній значок (емблема) із надписом «Zirka», також на території вона виявила заводну ручку до мотоблоку. Вказаний мотоблок ОСОБА_5 придбала у 2016 році за 8 900 грн. (а.с.12-13).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 28.01.2023 року вбачається, що в липні 2022 року в обідній час до нього додому прийшов ОСОБА_7 та попросив щоб він його відвіз на адресу в м. Снігурівка, де знаходився мотоблок, щоб його в подальшому забрати та вберегти від викрадення. По вищевказаній адресі він проживав, а тепер переїжджає, тому потрібно забрати речі, на що свідок погодився допомогти ОСОБА_8 та взяв свій автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору та направилися на адресу, де зі слів ОСОБА_8 мешкав останній, а саме у АДРЕСА_2 . Приїхавши до вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_8 відкрив ворота подвір`я, на якому знаходився дизельний мотоблок із фрезою. В подальшому свідок разом із ОСОБА_8 викотили мотоблок та погрузили його на причіп автомобіля. Далі за проханням ОСОБА_8 свідок відвіз до себе додому вищевказаний мотоблок та залишив у себе (а.с. 18-20).

З копії письмових пояснень ОСОБА_9 від 28.01.2023 року вбачається, що він приблизно в липні 2022 року він згадав, що по АДРЕСА_1 проживають його далекі родичі. Він знав, що їх за місцем мешкання немає, та навідався до їх домоволодіння. Оглядаючи домоволодіння, він побачив, що вікно у приміщенні веранди було розбите, а все інше майно начебто було на своєму місці. Згодом на території вищевказаного домоволодіння, під навісом він побачив мотоблок із фрезою темно-зеленого кольору, та в цей час в нього виник умисел викрасти його з метою подальшого збуту. З огляду на те, що у ОСОБА_10 не було транспортного засобу та будь якої іншої змоги, щоб перевезти зазначений мотоблок, він звернувся із вказаним проханням до свого знайомого ОСОБА_11 , який проживає по АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 на його автомобілі марки «ЗАЗ Таврія» із причепом направились до адреси, де знаходиться мотоблок. Приїхавши на місце, ОСОБА_10 відкрив ворота та разом із ОСОБА_12 погрузили мотоблок на автомобільний причеп. Далі ОСОБА_10 попросив ОСОБА_12 відвести мотоблок до домоволодіння свідка, на що останній погодився (а.с.16-17).

28.01.2023 року ОСОБА_4 склав заяву про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення мотоблок марки «Zirka sh-41», який в липні 2022 року ОСОБА_13 разом разом з ним забрав з території домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.22).

Як вбачається із матеріалів клопотання, добровільно видане ОСОБА_4 майно, згідно протоколу огляду речі від 28.01.2023 року (а.с.23-29) є мотоблок марки «Zirka sh-14», огляд якого проведено на узбіччі АДРЕСА_3 , який постановою слідчого від 28.01.2023 року визнано речовим доказом (а.с.30-32). Присутній під час огляду потерпіла ОСОБА_5 впізнала оглянутий мотоблок за зовнішнім виглядом та повідомила його належність їй. В подальшому вказаний мотоблок був вилучений до ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області

Вказаний речовий доказ мотоблок марки «Zirka sh-14» передано 28.01.2023 року потерпілій ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою останнього (а.с. 33).

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Отже, заявлене до арешту майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких умов прокурор обґрунтовано вважає необхідним в майбутньому забезпечити проведення відповідних (в тому числі товарознавчих) експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень стануть вищевказаний речовий доказ предмет кримінального правопорушення, який переданий потерпілій ОСОБА_5 .

З огляду на добровільну видачу ОСОБА_4 викраденого у потерпілої майна спору між ними щодо його належності та подальшого володіння не має.

Разом з тим у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно з відповідною забороною його користування та розпорядження воно підлягає вилученню у потерпілої та поверненню особі, у якої його було вилучено, яка протиправно заволоділа ним та з метою приховування слідів вчинення можливого кримінального правопорушення та може здійснити активні дії по знищенню, приховуванню, перетворенню або його відчуженню, що свідчить про існування значного ризику втрати вказаного речового доказу як такого, чим перешкодить проведенню досудового розслідування та вчиненню слідчих дій із вказаним майном, проведення судових експертиз, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження. Відтак є нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, необхідності проведення експертиз і відкриття матеріалів учасникам кримінального провадження (ст.290 КПК України), тобто безперешкодного доступу сторін і учасників кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії прокурора відповідають вимогам закону. Останній довів існування ризику втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, добровільно видане ОСОБА_4 та оглянуте слідчим майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога прокурора про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження наступним майном: мотоблок марки «Zirka sh-41», з метою запобігання попередження його втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ст.98 КПК України як речовий доказ, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення збереження речового доказу клопотання підлягає задоволенню та на вказані речі необхідно накласти арешт із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від 27.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на добровільно видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оглянуте на узбіччі вул. Гагаріна м.Снігурівка Снігурівського ОТГ Баштанського району Миколаївської області неподалік буд. №117 згідно протоколу огляду речі від 28.01.2023 року у кримінальному провадженні №0000043 від 27.01.2023 року, майно, яке визнано речовим доказом, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його втрати, знищення, приховування, перетворення або відчуження, а саме: мотоблок марки «Zirka sh-41», власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1