Номер провадження: 11-сс/813/288/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у задоволенні об`єднаної скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність та рішення слідчого в рамках кримінального провадження №000331,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні об`єднаної скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність та рішення слідчого в рамках кримінального провадження №000331.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарг, слідчий суддя, із посиланням на вимоги абз.2 п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, зазначив, що постановою слідчого від 30.07.2020 року кримінальне провадження №000331 було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 не погодились із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:

- в ході досудового розслідування слідчим взагалі не збиралися необхідні докази щодо винуватості осіб, яких ОСОБА_6 звинувачує у вчиненні кримінального правопорушення;

- слідчим не були виконані вказівки прокурора та суду у даному провадженні;

- досудове розслідування проведено вкрай поверхнево, неповно, ніяких доказів слідчим не збиралося.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_6 та його передставник - адвокат ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №000331 від 21.06.2019 року .

Крім того, адвокат ОСОБА_7 просить її апеляційну скаргу розглядати без її участі.

В судове засідання прокурор, будучи належним чином повідомленим не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи приписи ст.ст. 28, 405, 422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора.

ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду в зв`язку з веденням військового часу доставлений не був, а встановити відеозв`язок із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надалось можливим з технічних причин, а тому розгляд апеляційної скарги проведено за відсутності ОСОБА_6 ..

Апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду та згідно з положеннями ч.4 ст.107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Абзац 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що 21.06.2019 року до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за заявою ОСОБА_6 були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382, ч.2 ст.382 КК України.

Вказане кримінальне провадження здійснювалось слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Постановою слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_8 від 30.07.2020 року, кримінальне провадження №000331 від 21.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382, ч.2 ст.382 КК України було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Зі змісту постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, а визначений статтею 219 КПК України строк закінчився.

Положення ст.284 КПК України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням встановлених ст.219 КПК України строків досудового розслідування є імперативними, встановлюють безумовний обов`язок органу досудового розслідування винести постанову про закриття кримінального провадження, або звернутись до суду із відповідним клопотанням, строк досудового розслідування в якому закінчився. Слідчий та прокурор повинні неухильно його дотримуватись.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Таким чином, посилання апелянтів на неналежне проведення досудового розслідування та незаконності постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки слідчим кримінальне провадження було закрито на вимоги ст.219 та ст.284 КПК України.

Разом з тим, статтею 303 КПК України визначено право на оскарження рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, виключно, під час досудового розслідування.

Оскільки на час звернення зі скаргами на бездіяльність слідчого, кримінальне провадження №000331 від 21.06.2019 року вже було закрито, то у відповідності до вимог ст.303 КПК України, на даний час ця бездіяльність не може бути оскаржена слідчому судді і вирішена по суті.

Твердження представника потерпілого про те, що затягування досудового розслідування було виключно по вині прокурорів і дізнавачів також не є підставою для скасування рішення суду.

За встановлених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні скарг ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 ..

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 7-9, 24, 28, 284, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у задоволенні об`єднаної скарги ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність та рішення слідчого в рамках кримінального провадження №000331 від 21.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382, ч.2 ст.382 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підля

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12