Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обгрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 26.22.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2022 о 16:58 год., невідома особ з мобільного телефону № НОМЕР_1 зателефонувала на спецлінію "102" та повідомила, що станція метро "Олімпійська", КП "Київський метрополтіен" заміновано.

Під час проведення досудового розслідування протоколом огляду місця події у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Ксіомі редмі Мі Plaу», який має імей: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , яка під час вилучення пояснила, що з вказаного телефону вона 24.12.2022, приблизно о 16:58 год., здійснила дзвінок по спецлінії «102» та повідомила про замінування станції метро «Олімпійська», КП «Київський метрополітен».

Вказав, що під час досудового розслідування необхідно накласти арешт мобільний телефон марки «Ксіомі редмі Мі Plaу», який має імей: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , у вигляді заборони розпоряджатися ним будь-яким чином, оскільки його незастосування може призвести до втрати речового доказу, приховування, передачі або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, оскільки вказаний мобільний телефон використовувався під час вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий не з`явився, слідчим подано до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглядати клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності прокурора та власника майна, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та документи, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 26.22.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2022 о 16:58 год., невідома особ з мобільного телефону № НОМЕР_1 зателефонувала на спецлінію "102" та повідомила, що станція метро "Олімпійська", КП "Київський метрополтіен" заміновано.

Під час проведення досудового розслідування протоколом огляду місця події у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Ксіомі редмі Мі Plaу», який має імей: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , яка під час вилучення пояснила, що з вказаного телефону вона 24.12.2022, приблизно о 16:58 год., здійснила дзвінок по спецлінії «102» та повідомила про замінування станції метро «Олімпійська», КП «Київський метрополітен».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України - Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається те, що майно на, яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, а також з метою збереження речового доказу, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчого надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 175, КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Ксіомі редмі Мі Plaу», який має імей: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1