Справа № 703/3638/22

УХВАЛА

24 листопада 2022 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коканд Ферганської області, Узбекистан, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої позбавлений батьківських прав, однак на її утримання сплачує аліменти, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, умисно, незаконно, з метою подальшого збуту, нарвав верхівкові частини рослин з листям конопель, тобто, незаконно придбав та переніс їх до приміщення будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , у подальшому після висушування яких частину придбаних верхівок рослин з листям конопель шляхом перетирання за допомогою сита виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. який розфасував до 24 окремих паперових згортків та залишив їх зберігати з метою подальшого збуту на столі в кімнаті будинку, а іншу частину зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого виготовлення та збуту до 22 листопада 2022 року.
22 листопада 2022 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_5 затримало в порядку ст. 208 КІІК У країни.
Цього ж дня о 17 год. 26 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, та беручи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене тяжке кримінальне правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, крім того існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратили актуальність; а також існує ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжиш кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових підробітків. На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та вважає, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, відтак міцних соціальних зв`язків не має, тому вважає, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечив, вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Так, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків, а також ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень жодним чином не підтверджено та є припущенням. Зауважив також, що його підзахисний відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, при цьому хоча останній офіційно не працевлаштований, але працює неофіційно та отримує доходи, має постійне місце проживання, а також має на своєму утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якої хоча і позбавлений батьківських прав, однак на її утримання сплачує аліменти. Вказані обставини, які захисник просив врахувати при вирішенні даного клопотання, на його думку вказують на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відтак просив застосувати стосовно його підзахисного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вказаний рослинний наркотичний засіб заготовив для власного вживання та не мав на меті наміру продавати його; зобов`язався з`являтись до правоохоронних органів за першою вимогою, зазначив, що намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків в рамках даного кримінального провадження та вчиняти інші злочини він не має, тому просив обрати йому менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора та захисника, заслухавши позицію учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Згідно диспозиції ч.2 ст. 307 КК України, кримінальна відповідальність за даною статтею настає у разі незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчиненого повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження вказані слідчим та прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, має намір впливати на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, доказів на предмет існування вказаних ризиків матеріали клопотання не містять, це є лише припущенням, жодним чином не обґрунтованим, відтак зазначене повністю спростовує доводи слідчого та прокурора про наявність існування вказаних ризиків.
Приймаючи до уваги, відсутність доказів, що ОСОБА_5 переховувався та має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має намір впливати на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, під час розгляду справи прокурором не було достатньо обґрунтовано, неможливість обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначених у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім, і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.
Окрім того, слідчий суддя має зазначити, що в разі невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, слідчий матиме змогу звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну останньому запобіжного заходу на більш тяжкий.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 331, 372, 376, 395 КПК України, -
постановив:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у період строку дії запобіжного заходу такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
3) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом встановити тривалістю 2 (два) місяці.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , повідомити про це слідчого та прокурора.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 45 хв. 28 листопада 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1