Справа № 404/7471/22
Номер провадження 1-кп/404/406/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001601 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:

-01.09.2022 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.1 ст.190 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст..ст.75.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

01.12.2021 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного додатку «Facebook», використовуючи не справжнє ім`я у декількох групових чатах (встановити, які не представилося можливим) розмістив оголошення про допомогу в працевлаштуванні. В подальшому, 16.01.2022 року ОСОБА_3 на мобільний номер телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , яка відреагувала на вказане оголошення та мала на меті працевлаштуватися. У ході онлайн листування ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, не маючи на меті допомагати в працевлаштуванні як те вказано в оголошенні, повідомив ОСОБА_5 , що обов`язковою умовою для отримання роботи є попередня оплата у розмірі 8900 грн., на що остання погодилася та на виконання цієї домовленості, будучи введена в оману, цього ж дня о 16:44 та о 17:03 через мобільний додаток «Моno» з власної картки, емітованої АТ «Universal Bank» № НОМЕР_2 , перерахувала грошові кошти у сумі 8 900 грн. на вказану ОСОБА_3 банківську картку, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та оформлену на ім`я ОСОБА_6 .

Після отримання від ОСОБА_5 грошових коштів ОСОБА_7 на зв`язок з нею не вийшов, умови договору по працевлаштуванню не виконав, а грошові кошти 16.01.2022 року о 17:33 обготівкував у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Генерала Жадова, 23А, розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 8 900 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 16.01.2022 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, ввівши потерпілу в оману та під приводом влаштування на роботу отримав грошові кошти в сумі 8900 грн. від ОСОБА_5 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 офіційно не працює, осудний, одружений, не перебуває на обліках в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР», зі слів має на утриманні доньку ОСОБА_8 , 2019 року народження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання провини у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Зважаючи на те, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.09.2022 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України з призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 роки та звільнений від відбування покарання з випробування строком на 1 рік, передбачене ч.1 ст.190 КК України, вчинене до постановлення попереднього вироку, суд, застосовуючи положення ч.4 ст.70 КК України, визначає остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні та висловив каяття з приводу вчиненого, офіційно не працює, не перебуває на обліках в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги, одружений, зі слів має на утриманні дитину, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.09.2022 року, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: квитанцію, диск, фотокопії листування зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1