Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2101/23
Номер провадження у суді 1-кс/216/908/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000619 від 20.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 07.09.2022 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України. Вид покарання позбавлення волі строком на 5 років. Згідно ст. 75, 76 КК України від покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки;

-15.03.2023 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України. Вид покарання позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, вирок не набрав законної сили;

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

03 квітня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000619 від 20.03.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з альтернативою внесення застави на рівні 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000619 від 20.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, в тому числі за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, також знаходячись на іспитовому терміні, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, знову вчинив новий умисний, корисливий злочини проти власності за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України 19.03.2023 в період часу з 17:00 год. по 18:00 год., діючи повторно, знаходячись у бесідці, яка розташована біля продовольчого магазину за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район вул. Миру, 1А, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заснув, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 викрав мобільний телефон Samsung Galaxy A31 Priam Crush Black/128GB вартістю 4100,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 4100, 00 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалась на обґрунтованість підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор подане клопотання в судовому засіданні підтримав, просить клопотання задовольнити застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На думку прокурора, фактично діти не перебувають на утриманні підозрюваного, оскільки один з синів мешкає в Республіці Польща з матір`ю, а інший хоч і проживає разом з підозрюваним та бабусею, однак фактично утримається за рахунок матері підозрюваного.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що за узгодженою з ОСОБА_5 позицією, проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилався на наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, на відсутність ризиків, оскільки його підзахисний вину у скоєному злочину визнає, тому немає сенсу впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнає. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати домашній арешт, посилався на те, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітні діти, яких він утримує, один з яких перебуває з матір`ю в Польщі, куди він періодично надсилає продукти харчування. Матеріальну допомогу дітям надає за рахунок його тимчасових заробітків та пенсії його матері, з якою він на даний час проживає. Зазначив, що має вади зору, крім того 02 квітня 2023 року його побили, тому йому треба підлікуватися, між тим психологічний тиск або фізичне насильство щодо нього з боку сторони обвинувачення не застосовувалось.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000619 від 20.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31.03.2023 о 14-00 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази: протокол огляду місця події; протокол допиту потерпілого; протокол огляду предмета; протоколи допиту свідків; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол проведення слідчого експерименту та інші матеріали кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру, повідомлену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованою відповідно до ступеню даної стадії процесу.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, у зв`язку з чим не має необхідних достатніх та законних джерел отримання доходів для забезпечення свого матеріального існування, має неповнолітніх дітей, періодично проживає з матір`ю та не за місцем реєстрації, за станом здоров`я тяжких хронічних захворювань не має, раніше судимий.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, отже, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. Останній не працевлаштований, у шлюбі не перебуває, один з його неповнолітніх синів проживає за межами території України, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Слідчим суддею враховані доводи захисту щодо наявності у підозрюваного неповнолітніх дітей та стан його здоров`я пов`язаний з його побиттям та вадами зору, однак слідчий суддя вважає, що вказані обставини не можуть нівелювати наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки документальних відомостей щодо його стану здоров`я не надано, а діти утримуються, в тому числі й зарахунок пенсії матері, як пояснив сам підозрюваний.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатись їх анкетні дані, їх місце мешкання, тим більше, що потерпілий та більшість свідків мешкає з підозрюваним в одному селі, а один із свідків є сином підозрюваного, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може здійснити на них незаконний вплив.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, крім того підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела одержання прибутку у зв`язку з чим може вдатися до протиправних дій з метою отримання доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, зокрема що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на думку слідчого судді, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжного заходу у зв`язку з наявністю вищезазначених ризиків та обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою є неможливим.

З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо потреби підозрюваного в отриманні медичної допомоги після отримання тілесних ушкоджень та вад зору, на які підозрюваний посилається як на підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Сторона захисту не надала доказів на підтвердження звернення підозрюваного за медичною допомогою чи медичних документів щодо захворювань та його фізичного стану.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Отже вказана обставина не є перешкодою для тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі передбаченому КПК України.

За ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за яке передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, що відноситься у відповідності до ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в наближеному до мінімального розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 80520 грн. (2684 х 30 = 80520 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Доказів того, що вказаний розмір застави є непосильним для підозрюваного слідчому судді не надано.

При цьому, в разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України - прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 182-184, 193-197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на 54 (п`ятдесят чотири) дні - до 29.05.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80520 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Дніпропетровській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання до восьми років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 чи прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 29.05.2023 року включно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1