ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1804/22

Провадження № 11-кп/4820/125/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195від 06 липня2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

ВирокомСтарокостянтинівськогорайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2022 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25 травня 2022 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.126-1 КК України до покарання увиді 150 годин громадських робіт, які не відбув,

увчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.4 ст.185 КК України,

визнановинуватим увчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.126-1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2022 року, визначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 18 (вісімнадцять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 вересня2022року, зарахувавши в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 13 липня 2022 року по 26 вересня 2022 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 21 червня 2022 року о 15 годині, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме, розпочав щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яка проявилась упсихічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригніченні та призвело до психологічних страждань ОСОБА_8 .

За вказаним фактом поліцейським СРПП ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_9 21 червня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за наслідком розгляду якого постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Продовжуючи своїпротиправні дії, ОСОБА_6 29червня 2022року близько13години 10хвилин, перебуваючиза місцемсвого проживанняза адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючив станіалкогольного сп`яніння,діючи умисно,повторно,вчинив домашнєнасильство психологічного характеру відносносвоєї ОСОБА_10 ,а самерозпочав щодонеї психотравмуючідії,які виразилисьу висловлюванніна адресуостанньої нецензурноюлайкою тапогрозах фізичноюрозправою,внаслідок чогозавдав шкодиїї психологічномуздоров`ю,яка проявиласьу психічномудискомфорті,негативних переживаннях,стану напруженості,страху,пригніченні,що призвелодо психологічних страждань ОСОБА_8 .

За вказаним фактом поліцейським СРПП ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_11 29 червня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за наслідком розгляду якого постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В подальшому, у цей же день 29 червня 2022 року після приїзду працівників поліції, проведення профілактичної бесіди та складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 продовжив вчиняти свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 29 червня 2022 року близько 15 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , втретє вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, що проявилось у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригніченні, що призвело допсихологічних страждань ОСОБА_8 .

За вказаним фактом ДОП ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 01 липня 2022 року складено протокол дро адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП за наслідком розгляду якого постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Незважаючи на вжиті працівниками поліції та судом заходи впливу, ОСОБА_6 08 липня 2022 року близько 10 години, продовжуючи протиправні дії та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчетверте, умисно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , а саме здійснив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилося у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригніченні, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 05 липня 2022 року близько 11 години 20 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті на тумбі побачив залишені його матір`ю ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 грн., та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, скориставшись відсутністю матері у квартирі у цей час, із тумби, розташованій в залі квартири, викрав вказані грошові кошти в сумі 500 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Як вбачається з її змісту та доповнень до неї, обвинувачений вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку із чим просить повторно дослідити матеріали справи, допитати свідків та пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку потерпілої та прокурора, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вищевказаний вирок, в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Колегія суддів в ході апеляційного розгляду з`ясувала, що оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ст.126-1, ч.4 ст.185 КК України, тобто у вчиненні кримнільних правопорушень, за які він засуджений, за наведених в вироку обставин підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Дії ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ст.126-1 КК України як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, а також за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково.

Суд повною мірою перевірив такі твердження обвинуваченого, навів спростування таких доводів обвинуваченого, з якими погоджується колегія суддів, позаяк такі доводи обвинуваченого, на переконання апеляційного суду, вказують про намагання обвинуваченого уникнути настання відповідальності за вчинене.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_6 вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України підтверджується такими доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який вказав, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, він визнає частково, оскільки пов`язує вчинення ним насильства відносно матері нервовими зривами, а не умисними діями. Підтвердив, що між ним та потерпілою постійно виникають конфлікти, в ході яких він нецензурно лаявся на її адресу та погрожував їй фізичною розправою. В чому саме проявлялись ці погрози пояснити не зміг, вказавши, що не пам`ятає. При цьому, визнав факт вживання нецензурної лайки та здійснення погроз фізичною розправою на адресу матері ОСОБА_8 21 червня 2022 року, двічі 29 червня 2022 року та 08 липня 2022 року за місцем їх проживання. Вказав, що після кожного із цих випадків приїжджали працівники поліції та складали відповідні протоколи.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що проживає разом із обвинуваченим ОСОБА_6 , який є її сином, у квартирі АДРЕСА_2 . Другий рік вона терпить систематичне психологічне насильство від сина, який веде себе агресивно, постійно над нею знущається, вимагає гроші, виганяє з дому, погрожує вбити. 21 червня 2021 року ОСОБА_6 перший раз її вдарив, з того часу постійно нападає на неї та шарпає за волосся. Вказувала, що саме ОСОБА_6 розпочинає сварки, коли приходить додому в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що після того, як ОСОБА_6 у травні 2022 року засудили за вчинення домашнього насильства відносно неї, останній став ще більш агресивно себе поводити, нападати на неї, тягати за волосся, виганяти з дому, що призвело до того, що вона проживає у постійному страху та стресі, боїться за своє життя, тікає з дому на декілька днів, щоб убезпечити себе від агресивної поведінки сина. Вказала, що 21 червня 2022 року ОСОБА_6 напав на неї, шарпав за волосся, погрожував вбити, виражався нецензурною лайкою. В подальшому такі дії він вчиняв відносно неї двічі 29 червня 2022 року та 08 липня 2022 року, через що вона змушена була викликати працівників поліції.

Такі покази узгоджуються з іншими об`єктивними доказами, дослідженими судом.

Так, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09 лютого 1988 року вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його матір`ю є ОСОБА_8 (Т.1 а.с.246).

Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 12 липня 2022 року ОСОБА_6 з 04 березня 2006 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.182).

Із даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21 червня 2022 року вбачається, що 21 червня 2022 року о 15 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчиняв домашнє насильство, а саме виражався на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (Т.1 а.с.102-104).

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року у справі №683/1618/22, яка набрала законної сили 12 липня 2022 року, та якою ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_8 , яке мало місце 21 червня 2022 року о 15 годині за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.82).

Даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29 червня 2022 року підтверджується, що 29 червня 2022 року близько 13 години 10 хвилин її син ОСОБА_6 вчинив відносно неї домашнє насильство, образливо чіплявся до неї, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння (Т.1 а.с.120).

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року у справі №683/1688/22, яка набрала законної сили 19 липня 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_8 , яке мало місце 29 червня 2022 року близько 13 години 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.83).

Згідно протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 червня 2022 року, остання вказала, що 29 червня 2022 року о 15 годині за місцем проживання її син ОСОБА_6 вчинив відносно неї домашнє насильство, виражався в її сторону грубою нецензурною лайкою (Т.1 а.с.134).

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року у справі №683/1716/22, яка набрала законної сили 19 липня 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_8 , яке мало місце 29 червня 2022 року о 15 годині за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.81).

Із даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 липня 2022 року вбачається, що 08 липня 2022 року о 10 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 вчинив відносно матері ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру (Т.1 а.с.70).

За повідомленням Старокостянтинівського міського Кризового центру №132/01-13/22 від 12 липня 2022 року потерпіла ОСОБА_8 з 23 грудня 2021 року перебуває на обліку в Старокостянтинівському міському Кризовому центрі як особа, яка постраждала від домашнього насильства, а також на обліку перебуває обвинувачений ОСОБА_6 , як кривдник (Т.1 а.с.87).

Зі змісту психологічного висновку спеціаліста психолога Старокостянтинівського міського Кризового центру ОСОБА_13 від 12 липня 2022 року, вбачається, що відповідно до результатів психологічного діагностування, яке проводилось після внесення відомостей про кримінальне правопорушення, яке мало місце 08 липня 2022 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_8 протягом останніх кількох років перебувала у стресовій, загрозливій для себе ситуації домашнього насильства, що на даний час погіршується. Внаслідок пережитих психотравмуючих подій у постраждалої відбуваються негативні психоемоційні зміни, що призводить до формування емоційної залежності від кривдника, невпевненості у собі, втрати здатності відстоювати власну гідність, захищати свої права у приватних стосунках, страху за власну безпеку (Т.1 а.с.88-89).

По епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його вина підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що 05 липня 2022 року біля 10 години він прокинувся та, не виявивши вдома матері, пішов до неї на роботу. Оскільки матері він не знайшов, то близько 11 години повернувся додому і коли проходив через кімнату матері до себе на балкон, помітив на тумбі біля телевізора грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою, які взяв та витратив на власні потреби в магазині «Оболонь» та цигарковому кіоску, де купив цигарки та продукти харчування. Вказує, що він зазначені кошти не викрадав, а взяв, оскільки подумав, що ці кошти йому залишила мати, яка завжди залишала йому кошти у коридорі, про що повідомляла його, а іноді і не повідомляла. Не заперечує тієї обставини, що десь через годину мати приходила додому, однак чи просила вона його повернути кошти він не пам`ятає. Також вказує, що виявивши грошові кошти на тумбі біля телевізора, він не запитував у матері, чи залишала вона йому ці кошти, а просто їх узяв та витратив на продукти харчування.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанції показала, що проживає разом із сином ОСОБА_6 у одній квартирі, однак у різних кімнатах. Син не працює, зловживає алкогольними напоями, систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство та постійно вимагає у неї грошові кошти, які вона йому дає, бо боїться його. 03 липня 2022 року ОСОБА_6 вигнав її з дому і вона жила у знайомої. 05 липня 2022 року біля 11 години вона повернулась додому взяти свої речі. ОСОБА_6 вдома не було. У своїй кімнаті вона зібрала речі та дістала з сумки останніх 500 грн. однією купюрою, які у неї були, поклала їх на тумбу біля телевізора та мала забрати після того, як збере речі. В якийсь момент вона почула стук у під`їзді, злякалась, що то може бути ОСОБА_6 , швидко згорнула речі та вибігла з квартири, а гроші забула. Через деякий час вона повернулась додому за грішми. Вдома вже знаходився ОСОБА_6 і грошей на тому місці, де вона їх залишила, вже не було. Вона сказала, що забула на тумбі гроші і щоб ОСОБА_6 їй їх віддав, на що останній сказав, що він грошей не брав. Тоді вона зайшла на кухню та побачила там продукти харчування, яких раніше не було, а оскільки у ОСОБА_6 грошей ніколи не було, то вона зрозуміла, що саме її кошти він витратив та повідомила у поліцію. Вказує, що до цієї події вона ніколи добровільно грошей ОСОБА_6 не залишала, лише коли він вимагав гроші, то вона йому давала бо боялася погроз сини.. Зазвичай ОСОБА_6 виходив у коридор, стукав по тумбочці і казав: «двісті», це означало, що вона має дати йому 200 грн., які має покласти в одне й те саме місце на тумбочку у коридорі. Стверджує, що 500 грн., які вона забула у своїй кімнаті біля телевізора, вона ОСОБА_6 не залишала, дозволу, щоб їх узяти, останній в неї не запитував, а сама вона дозволу такого не надавала. Вважає, що гроші ОСОБА_6 у неї вкрав.

Із даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 липня 2022 року вбачається, що ОСОБА_8 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 виявила відсутність грошових коштів в сумі 500 грн., в крадіжці вказаних коштів підозрює сина ОСОБА_6 (Т.1 а.с.226).

У протоколі огляду місця події від 06 липня 2022 року та фототаблиці, що є додатком до цього протоколу, зафіксовано обстановку на місці події у квартирі АДРЕСА_2 , зокрема, місце на тумбі під телевізором у житловій кімнаті, де потерпіла ОСОБА_8 залишила грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою (Т.1 а.с.232-236).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 липня 2022 року свідок ОСОБА_14 вказала на фото ОСОБА_6 , як на особу, яка 05 липня 2022 року близько 13 години 30 хвилин здійснила купівлю продуктів харчування у магазині «Оболонь», що по вул. Попова,15 в м. Старокостянтинів (Т.1 а.с.239-241).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 липня 2022 року свідок ОСОБА_15 також вказала на фото ОСОБА_6 , як на особу, яка 05 липня 2022 року близько 13 години здійснила купівлю цигарок у кіоску по вул. Острозького в м. Старокостянтинів (Т.1 а.с.243-245).

В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_6 у присутності понятих на місці події у квартирі АДРЕСА_2 вказав на тумбу біля телевізора у житловій кімнаті, де він 05 липня 2022 року виявив грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою, які належать його матері ОСОБА_8 та, скориставшись відсутністю останньої, привласнив їх, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 12 липня 2022 року та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії (Т.2 а.с.10-13).

Вище зазначені докази у справі в їх сукупності свідчать про доведеність вини обвинуваченого у та ємному викраденні чужого майна (крадіжки) вчинене в умовах воєнного стану, оскільки ОСОБА_6 заволодів грошима, які йому не належали, без згоди потерпілої з іі кімнати, а коли потерпіла виявила пропажу грошей обвинувачений заперечував, що він взяв гроші і не повернув їх на вимогу потерпілої. Після чого потерпіла звернулась з заявою про вчинення крадіжки до правоохоронних органів.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, а також того, що наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, взаємоузгоджуються між собою, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять вину обвинуваченого у інкременованих йому злочинах.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Обираючи види та строк покарання ОСОБА_6 , суд вірно врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а для кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд також врахував, що ОСОБА_6 частково визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується негативно, є особою молодого віку, не одружений, не працює, будь-яких осіб на утриманні не має, завдану шкоду не відшкодував, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку у Старокостянтинівському міському Кризовому центрі, як кривдник, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відносно своєї матері ОСОБА_8 , проте на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти систематичне психологічне насильство по відношенню до матері, знехтувавши її правом, гарантованим Конституцією України, на повагу до її гідності.

Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги і те, що потерпіла вимушено терпіла систематичне домашнє насильство тривалий час, оскільки проживає разом із обвинуваченим і іншого житла не має.

Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів та особу винного, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка просила суворого покарання, пов`язаного із реальним позбавленням волі, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, та наявність трьох обставин, які обтяжують покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд прийшов до висновку призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.126-1 та ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Також, при призначенні покарання місцевим судом враховано, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2022 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, жодної години з яких не відбув.

За таких обставин, суд обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, а саме із застосування ст.69 КК України. як того просить обвинувачений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять даних про порушення судом першої інстанції при розгляді провадження в частині призначення покарання норм кримінального та процесуального закону, які ставили б під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засуджений, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді