Справа № 638/2511/22
Провадження № 1-кп/638/1045/23
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 26.01.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації, який фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 , направлені: 30.09.2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова та 31.10.2019 року, до Жовтневого районного суду м. Харкова,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000168 від 26.01.2022.

Ухвалою від 19.07.2022 кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, обґрунтовуючи тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідка, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Обвинувачений не заперечував проти клопотань прокурора.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву, якою потерпілий просить розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений обвинувачуються в тяжкому злочині, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел отримання прибутку та осіб на утриманні.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що раніше встановлені ризики є актуальними на час розгляду дійсного клопотання, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому доходить висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду обвинувального акту, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб.

Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачуються, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і має реєстрацію на території України, проте офіційно не працюють, офіційних джерел для життя не має, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтований. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою. Вказані ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», продовжити строком до 60 днів, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.04.2022.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.32, 34, 197-199 КПК України, ст.ст.27, 49, 314-316 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 60 днів, тобто до 30 квітня 2023 року, з можливістю внесення застави у відповідному розмірі та зобов`язання виконання відповідних обов`язків, визначених ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.04.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1