ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1731/22 Справа № 202/7264/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000886, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця ВСУ за мобілізацією, стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2022 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти до 01 грудня 2022 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або скасувати в частині розміру застави та зменшити розмір застави.
В обґрунтування вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, який у встановленому законом порядку не звільнений з рядів ЗСУ, з першої днів вторгнення РФ добровільно прибув до військкомату, виявивши бажання захищати інтереси держави.
Вказує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України не доведений. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства, та жодного разу не вчиняв дії щодо переховування. Окрім цього захисник вказує, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування поводиться належним чином, не висловлює погрози, спроби тиску.
Також зазначає, що слідчий суддя, обираючи заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, застосував її у максимальному розмірі, яка є непомірною для підозрюваного, та не взяв до уваги обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного.
Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу та зазначили, що підозрюваний був звільнений з-під варти в умовах гаупвахти у зв`язку із внесенням застави, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані.
Згідно матеріалів справи слідує, що 10 серпня 2022 року до ЄРДР за № 0000886 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
04 жовтня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як слідує з наданих матеріалів справи, під час судового розгляду слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що підтверджується, зокрема: наказом ВЧ А4074 № 68 від 22 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01 вересня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03 жовтня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 08 жовтня 2022 року; які вказують на високу ймовірність причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Розглядаючи доводи захисника стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_6 має можливість впливати на свідків, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.
Що стосується посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, який у встановленому законом порядку не звільнений з рядів ЗСУ, з першої днів вторгнення РФ добровільно прибув до військкомату, виявивши бажання захищати інтереси держави, то ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
Доводи захисника в тій частині, що слідчий суддя, обираючи заставу, застосував її у максимальному розмірі, яка є непомірною для підозрюваного, є безпідставними, оскільки як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час вже не перебуває в умовах позбавлення волі у зв`язку із внесенням застави, що в свою чергу спростовує наведені вище посилання захисника щодо непомірності її розміру.
Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним, колегія суддів не вбачає також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень, на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_13 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000886, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4