Справа № 202/4716/22
Провадження № 1-кс/202/536/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

27 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Потерпілий ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В своїй скарзі потерпілий просить визнати протиправною бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо нерозгляду його клопотання № 11 від 10.01.2023 року, яке подане у кримінальному провадженні № 00000419 від 05.08.2022, зобов`язавши його розглянути вказане клопотання відповідно до статті 220 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити за наступних підстав:

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 1 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя має вирішувати лише ті питання, які віднесені законом до його повноважень, і в спосіб, визначений законом.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, виходячи зі змісту статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені слідчому судді рішення, дії чи бездіяльність саме слідчого, дізнавача, прокурора, які приймають безпосередню участь у кримінальному провадженні.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) дізнавач, слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія дізнавачем, слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, під час досудового розслідування оскаржити слідчому судді можливо не будь-яку бездіяльність посадової особи відділення поліції, а бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора і лише таку, що стосується їх обов`язків, строк виконання яких установлений кримінальним процесуальним законодавством.

У своїй скарзі потерпілий просить зобов`язати начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути його клопотання, в якому він просив останнього ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 00000419, залучити до складу слідчої групи слідчого, який має досвід розслідування аналогічних правопорушень, розробити план слідчих заходів, а також запросити його як потерпілого для обговорення обсягу слідчих дій, направлених на розкриття злочину.

Між тим, слідчий суддя звертає увагу, що у статті 3 КПК України, яка визначає основні терміни цього Кодексу, розмежовуються такі поняття як слідчий і керівник органу досудового розслідування.

Повноваження керівника органу досудового розслідування визначені у статті 39 КПК України, до яких належить організація досудового розслідування.

Зокрема, керівник органу досудового розслідування уповноважений:

1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих;

2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;

3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора;

4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим;

5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом;

6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого;

7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У свою чергу, нормами частини 1 статті 220 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Отже, нормами кримінального-процесуального законодавства не передбачено обов`язку керівника органу досудового розслідування, яким є начальник слідчого відділу, розглядати у порядку статті 220 КПК України клопотання учасників кримінального провадження чи інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з наявною у матеріалах скарги копією постанови про утворення групи слідчих начальник слідчого відділу ОСОБА_3 не є слідчим у кримінальному провадженні № 00000419.

Тож у даному випадку скаргу подано на бездіяльність керівника органу досудового розслідування, яка не підлягає оскарженню слідчому судді відповідно до статті 303 КПК України.

Згідно з частиною 4 статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області необхідно відмовити.

При цьому слідчий суддя відзначає, що потерпілий не позбавлений можливості реалізовувати своє право на ефективне розслідування в інший спосіб, визначний кримінальним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1