Справа № 471/216/22
Провадження № 1-кп/484/76/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ кримінальне провадження № 0000050 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, приватного підприємця, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представників потерпілої - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 22:00 годині 01 березня 2022 року ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у підвальному приміщенні супермаркету «Копілка», що слугує протирадіаційним укриттям, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи умислу на протиправне заподіяння смерті будь-якій особі, у тому числі ОСОБА_10 , проявивши необережність у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання негативних наслідків у виді смерті останнього, хоча повинен був і міг передбачити можливість їх настання, здійснив один постріл з рушниці ИЖ-27, яка на підставі права власності належить йому (дозвіл серії НОМЕР_1 ), споряджену мисливськими набоями 12 калібру у напрямку ОСОБА_10 , а саме - грудної клітини зліва. У результаті цього ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді гострої крововтрати внаслідок вогнепального наскрізного поранення грудної клітини, від якого настала смерть ОСОБА_10 .

На підставі анонімного повідомлення, яке надійшло телефоном 01.03.2022 о 23:30 до ЄРДР 01.03.2022 внесені відомості за № 0000050 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України.

Під час розгляду справи 14.08.2022 обвинувачення було змінене на ч.1 ст. 119 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_10 є її чоловіком та підтримала обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ч.1 ст. 115 КК України, згідно якого приблизно о 22 год. 00 хв. 01 березня 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи, в стані алкогольного сп`яніння у підвальному приміщенні супермаркету «Копілка», що слугує протирадіаційним укриттям, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , здійснив один постріл у напрямку ОСОБА_10 , а саме грудної клітини зліва, в результаті чого, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді гострої крововтратати внаслідок вогнепального наскрізного поранення грудної клітини, від якого настала смерть ОСОБА_10 .

Також потерпіла суду пояснила, що обвинувачений та ОСОБА_10 знали один одного, колись раніше вони разом працювали, до обвинуваченого вони відносились як до сина. Конфліктів між ними не було. 01.03.2022 обвинувачений під`їхав до їх будинку. Приблизно о 18:00 ОСОБА_10 пішов до обвинуваченого, який чергував у приміщенні супермаркету «Копілка», щоб з ним поспілкуватись. Вона лягла спати, прокинулась вранці. Пізніше її запросили до підвального приміщення супермаркету «Копілка», де побачила труп чоловіка. Вона не може пояснити, чому обвинувачений вбив її чоловіка.

Представники потерпілої наполягали на кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України, вказуючи, що обвинувачений бачив силует людини та здійснив постріл з рушниці, яку тримав у руках, отже вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 .

Під час розгляду справи обвинувачений повністю визнай свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. також він пояснив, що через оголошення військового стану у лютому 2022 року територіальною громадою було прийняте рішення у підвальному приміщенні супермаркету «Копілка» організувати чергування для охорони спортивного інвентарю. Він брав участь у територіальній обороні добровільно та 01.03.2022 повинен був чергувати. З собою він взяв свою рушницю, оскільки зброю їм не видали. Вечері на своєму автомобілі він під`їхав до будинку ОСОБА_10 , який проживав навпроти супермаркету «Копілка». Зателефонував потерпілому та повідомив, що він заступає на чергування та залишив автомобіль біля його двору. Після цього він зайшов до підвального приміщення, де перебував у одній із кімнат. 0 18:00год пролунав сигнал тривоги. Через хвилин 20-30 до кімнати прийшов ОСОБА_10 та вони разом випили пляшку горілки. Вони спілкувались досить довго, згадували спільних знайомих. Жодних конфліктів між ним не було. Під час спілкуванні до них заходили чоловіки з патрульної служби. Весь цей час рушниця була біля нього на відстані 1-1,5 метри, спочатку не заряджена. Пізніше він її зарядив. Через деякий час ОСОБА_10 пішов, а він заснув, тримаючи заряджену рушницю. Потерпілого він не проводжав, двері не зачиняв. Прокинувся від того, що хтось тягне за рушницю. Піднявшись з крісла хотів зробити крок назад, але крісло заважало. При цьому він машинально, спросоння нажав на курок. У кімнаті було темно, світло падало через дверний отвір з іншого приміщення, тому він бачив лише силует людини. Постріл був з верхнього стволу. Він побачив, що людина впала обличчям до низу, перевірив пульс та зрозумівши, що людина мертва, вийшов з кімнати, зателефонував знайомому працівнику поліції, так як 102 не відповідало та повідомив, що вбив когось. Рушницю він тримав у руках. Працівників поліції зустрів поза приміщенням. Разом з ними він зайшов до кімнати та виявилось, що він вбив ОСОБА_10 . Умислу на вбивство ОСОБА_10 у нього не було. Він з ним товаришував. Жодних конфліктів між ними не виникало.

Вказані пояснення в основному узгоджуються з даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого від 10.03.2022, який розповів та показав за яких обставин ним був зроблений постріл. При цьому обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що під час слідчого експерименту спочатку він вказував, що сидів, але пізніше все ж згадав, що постріл він здійснив стоячи.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що є працівником поліції Братського РВ та 01.03.2022 здійснював патрулювання селища, то зайшов до підвального приміщення супермаркету «Копілка». В ньому перебував обвинувачений. Через хвилин 5 зайшов потерпілий. Спілкування було дружнім. В приміщенні перебували лише ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . Коли він відвідав вказане приміщення вдруге, обвинувачений та потерпілий були разом. Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Спілкувались дружньо, шуткували, були веселі. Конфлікту не було. Агресивно вони себе не поводили. Рушниця лежала на стільці поруч.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що є працівником поліції. 01.03.2022 він разом з ОСОБА_13 приїхав до підвального приміщення супермаркету «Копілка», де був спортзал. Обвинувачений перебував на вулиці з рушницею в руках у шоковому стані. Обвинувачений провів їх до приміщення, пояснивши, що ненавмисно застрелив людину, передав зброю. У кімнаті світла не було, на підлозі лежало тіло людини на ногами до виходу, головою до другої зали, слідів боротьби не було, на столі -залишки їжі. Інших осіб у приміщенні не було.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що є працівником поліції. Обвинуваченого він знає. Йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що ненавмисно застрелив людину. Він разом з ОСОБА_12 приїхали до приміщення супермаркету «Копілка». Обвинувачений чекав на вулиці, рушницю тримав у руках. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння. На його вимогу віддав рушницю та провів їх до кімнати. На полу лежав труп людини обличчям до низу, не повністю на животі, ногами до дверей. Світло у кімнаті не горіло. Впізнати особу чоловіка, що лежав, було не можливо. Він перевірив пульс, однак життя не було. Після цього він вийшов з приміщення та викликали оперативну групу. Обвинувачений був у шоці.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона обіймає посаду заступника селищного голови Братської селищної ради Миколаївської області. 01.03.2022 року вона неодноразово спілкувалась з обвинуваченим телефоном, о 16:00 він приїжджав до них за отриманням перепустки для працівників медицини та МЧС. На початку дванадцятої годи ночі він їй зателефонував та повідомив, що застрелив диверсанта.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є працівником поліції та до його обов`язків входить допомога слідчому в проведенні слідчих дій. 01.03.2022 він прибув до підвального приміщення супермаркету «Копілка». Там вже перебували працівники поліції, обвинувачений, слідчий. Він здійснював фотофіксацію місця події. В його присутності ніхто нічого не пересував.

Вказані пояснення, які є логічними, послідовними, узгоджені між собою.

Також винуватість обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, доводять інші докази, надані стороною обвинувачення.

Згідно огляду місця події 01.03.2022 та таблиці зображень до нього під час огляду підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено у кімнаті №1 на столі для гри у теніс поясний пантронтаж темного кольору з 15 патронами 12 калібру, поруч - два патрони, мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору, чохол до телефону темного кольору зі слідами речовини бурого кольору. У кімнаті №3 біля входу виявлені сліди речовини бурого кольору у виді крапель, з правого боку від входу біля стільців - предмет схожий на рушницю з позначкою ИЖ-27, зліва від рушниці - стріляну гільзу 12 калібру, напроти входу на підлозі - тіло чоловіка у одежі. Чоловік лежав на спині, ноги навхрест, випрямлені в колінних суглобах, руки випрямлені в ліктьових суглобах, очі та рот відкриті. Біля тіла виявлена калюжа речовини бурого кольору. З лівого боку у ділянці грудної клітини чоловіка є пошкодження (рана) зі слідами речовини бурого кольору.

Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_16 пояснив суду, що тіло потерпілого та всі інші речі знаходились саме так, як він вказав у протоколі огляду місця події.

Згідно із протоколом огляду від 18.03.2022 була оглянути рушниця ИЖ-27, вилучена під час огляду місця події 01.03.2022, на якій сліди папілярних узорів не виявлені, та з якої були отримані змиви.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/1538-БЛ від 23.03.2022 предмет, схожий на рушницю, вилучений 01.03.2022 під час проведення огляду місця події - підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , є гладкоствольною вогнепальною зброєю - безкурковою двохствольною мисливською рушницею моделі "ИЖ-27", 12-го калібру, серійний номер № НОМЕР_2 , виготовлена промисловим способом. Надана рушниця, придатна до стрільби штатними патронами 12-го калібру. Вісім предметів, схожих на патрони, вилучені при вищевказаних обставинах, є боєприпасами, мисливськими патронами 12-го калібру, промислового виготовлення, які використовуються в мисливській гладкоствольній вогнепальній зброї центрального запалення, 12-го калібру. Дані вісім патронів придатні до стрільби. Предмет, схожий на гільзу, вилучений при вищевказаних обставинах, боєприпасом не являється, а є частиною мисливського патрону 12-го калібру (гільзою з капсулем), що використовується для стрільби з гладкоствольної мисливської зброї 12-го калібру. Представлена на дослідження гільза, стріляна з нижнього ствола представленої на дослідження рушниці ИЖ-27 № НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта №85 від 08.04.2022 експертиза розпочата 02.03.2022 о 10:00год. Смерть ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати внаслідок вогнепального наскрізного поранення грудної клітини, на що вказують результати розтину трупа. Враховуючи ступінь вираженості трупного заклякання м`язах трупа, час відновлення кольору трупних плям після натискання на них, причину смерті, смерть могла наступити за 8-24 години до розтину трупа.

При судово-медичні експертизі трупа виявлено: в 128см від підошви лівої стопи та в 4см від умовної середньої лінії з ліва дефект (мінус тканина). Від даного дефекту раневий канал проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, 6,7 ребро з ліва та міжреберні м`язи, пристіночну плевру, ліву плевральну порожнину, нижню долю лівої легені, навколосерцеву сумку, стінку правого шлуночка серця, мечовидний відросток грудини, нижню долю правої легені, пристіночну плевру правої плевральної порожнини, 5,6,7,8 ребро з права та міжреберним м`язам, підлеглі м`язи, підшкірно-жирову клітковину, шкіру з права. Направляється раневий канал з ліва на право частково з преді назад, частково з верху в низ. Тілесні ушкодження виникли від вогнепального поранення внаслідок пробивної, гідродинамічної, роздроблювальної дії заряду патрона. Враховуючи наявність сторонніх тіл по ходу ранового каналу, постріл було здійснено з патрона зарядженим шротом. Враховуючи наявність дефекту (мінус тканина) наявність садна по лівому краю дефекту, постріл був здійснений з близької відстані. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 пункт 2.1.3 .Й. тілесні ушкодження носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Із акта судово-токсикологічного дослідження №1145 на ім`я ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт у крові в концентрації 1,91‰, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно медичного огляду на стн6 сп`яніння КНП «Братська ЦРЛ» 02.03.2022 року о 20.20 год. у ОСОБА_3 виявлено 1,324 проміле етилового спирту у крові та встановлено гостре алкогольне сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 пояснив, що мушка рушниці на момент пострілу була розташована на висоті 128см від підошви лівої стопи тіла та в момент пострілу ствол рушниці розташувався горизонтально до підлоги та перпендикулярно хребта потерпілого, дульний кінець рушниці направлений зліва на право. Постріл був або в притул, або з близької відстані. Потерпілий після пострілу міг мати ознаки життя 5-7 хвилин при тому, що кваліфікований медик міг прощупати пульс, виявити інші ознаки життя. Активні дії потерпілий здійснювати не міг. Тіло потерпілого могло податись назад і вправо.

Відповідно до висновку експерта №67 від 08.04.2022 при судово-медичні експертизі трупа виявлено: в 128см від підошви лівої стопи та в 4см від умовної середньої лінії з ліва дефект (мінус тканина). Від даного дефекту раневий канал проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, 6,7 ребро з ліва та міжреберні м`язи, пристіночну плевру, ліву плевральну порожнину, нижню долю лівої легені, навколосерцеву сумку, стінку правого шлуночка серця, мечовидний відросток грудини, нижню долю правої легені, пристіночну плевру правої плевральної порожнини, 5,6,7,8 ребро з права та міжреберним м`язам, підлеглі м`язи, підшкірно-жирову клітковину, шкіру з права. Направляється раневий канал з ліва на право частково з преді назад, частково з верху в низ. Тілесні ушкодження виникли від вогнепального поранення внаслідок пробивної, гідродинамічної, роздроблювальної дії заряду патрона. Враховуючи наявність сторонніх тіл по ходу ранового каналу, постріл було здійснено з патрона зарядженим шротом. Враховуючи наявність дефекту (мінус тканина), наявність садна по лівому краю дефекту, постріл був здійснений з близької відстані.

Згідно висновку експерта №36-К від 14.12.2022 на лівій половині передньої поверхні наданих предметів одягу ОСОБА_10 (куртка, джемпер, сорочка верхня) виявлено пошкодження, які мають ознаки вхідних вогнепальних дробових пошкоджень і утворились внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої снарядом (шрот), в склад якого входить свинець, в напрямку спереду назад дещо зліва направо На правій половині передньої поверхні наданих предметів одягу ОСОБА_10 (куртка, джемпер, сорочка верхня) виявлено групу пошкоджень, які мають ознаки вихідних вогнепальних дробових пошкоджень і утворились одномоментно внаслідок пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої снарядом, в склад якого входить свинець. Постріл було здійснено з близької дистанції, в нещільний притул під кутом в напрямку спереду-назад зліва-направо. Визначення положення рушниці не входить в компетенцію судово-медичного експерта-криміналіста.

Відповідно до висновку експерта №34-К від 14.12.2022 на лівій половині передньої поверхні наданих предметів одягу ОСОБА_10 (куртка, джемпер, сорочка верхня) виявлено пошкодження, які мають ознаки вхідних вогнепальних дробових пошкоджень і утворились внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої снарядом (шрот), в склад якого входить свинець, в напрямку спереду назад дещо зліва направо На правій половині передньої поверхні наданих предметів одягу ОСОБА_10 (куртка, джемпер, сорочка верхня) виявлено групу пошкоджень, які мають ознаки вихідних вогнепальних дробових пошкоджень і утворились одномоментно внаслідок пострілу з вогнепальної зброї, спорядженої снарядом, в склад якого входить свинець.

Постріл було здійснено з близької дистанції, в нещільний притул під кутом в напрямку спереду-назад зліва-направо.

Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/115/22/9097-БЛ від 06.02.2023 пошкодження, виявлені на одязі (куртка, джемпер, сорочка верхня) та тілі потерпілого ОСОБА_10 , є вогнепальними і утворилися вони в результаті пострілу(-ів). Відстань, з якої могли бути утворені пошкодження на одязі та на тілі ОСОБА_10 в результаті пострілу(-ів) з гладкоствольної безкуркової двохствольної мисливської рушниці моделі "ИЖ-12", 12-го калібру, серійний номер № НОМЕР_2 , виготовленої промисловим способом, патроном промислового виготовлення, гільза якого була вилучена в ході ОМП від 01.03.2022 та досліджена (висновок судового експерта № СЕ-19/112- 22/1538-БЛ від 23.03.2022), є близькою.

Відповісти на питання "З якого напрямку і з якої відстані зроблено постріл з мисливської рушниці ИЖ-27, яким вбито потерпілого ОСОБА_10 .?", в частині визначення конкретного напрямку здійснення пострілу (-ів), в категоричній формі не є можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині. Однак, можливо стверджувати про те, що поздовжня вісь гладкоствольної безкуркової двохствольної мисливської рушниці моделі "ИЖ-12", 12-го калібру, серійний номер № НОМЕР_2 , виготовленої промисловим способом, з використанням патрону промислового виготовлення, гільза якого була вилучена в ході ОМП від 01.03.2022 та досліджена (висновок судового експерта № СЕ-19/112-22/1538-БЛ від 23.03.2022), в момент пострілу направлена відносно потерпілого ОСОБА_10 : зліва-направо, частково спереду-назад, частково зверху-вниз.

Відповісти на питання "Яким було положення вказаної мисливської рушниці відносно потерпілого ОСОБА_10 в момент пострілу?", в категоричній формі не є можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині. Однак, можливо стверджувати про те, що поздовжня вісь гладкоствольної безкуркової двохствольної мисливської рушниці моделі "ИЖ-12", 12-го калібру, серійний номер № НОМЕР_2 , виготовленої промисловим способом, з використанням патрону промислового виготовлення, гільза якого була вилучена в ході ОМП від 01.03.2022 та досліджена (висновок судового експерта № СЕ-19/112-22/1538-БЛ від 23.03.2022), в момент пострілу направлена відносно потерпілого ОСОБА_10 зліва-направо, частково спереду-назад, частково зверху-вниз.

Потерпіла та її представники наполягають на кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України, що передбачає відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у виді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

При вирішенні питання щодо визначення вини при вбивстві (спрямованості (змісту) умислу особи) необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не тільки поведінку винуватця і потерпілого напередодні злочину та їх стосунки, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, їх раптовість для потерпілого, застосоване знаряддя, причини припинення діянь, а також поведінку винної особи після скоєного.

Кримінальна відповідальність за вбивство через необережність (ч. 1ст. 119 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, за умови, якщо було вчинено вбивство, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільне небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільне небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачати.

Коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість) або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, при розмежуванні даних кримінальних правопорушень під час кваліфікації необхідно враховувати в першу чергу, суб`єктивну сторону складу злочину. Тому що чітке розмежування даних злочинів у нормах КК України полягає саме у ставленні особи до вчинення даного злочину.

Розмежувальною ознакою між ними є форма вини. Умисел і необережність - поняття, співвідношення яких має взаємовиключний характер. Вони не можуть одночасно характеризувати суб`єктивну сторону одного й того ж кримінального правопорушення - вчиненого в один час одним суб`єктом щодо одного й того самого потерпілого.

Особа, діючи (не діючи) з непрямим умислом, передбачає, що її діяння цілком ймовірно за даних конкретних умов може спричинити суспільно небезпечні наслідки, при цьому в неї, як правило немає розрахунку на їх відвернення. Воля особи нібито спрямована на недопущення наслідків свого діяння, проте такий розрахунок і надія, яка ним була обумовлена, мають абстрактний характер, «навмання», на випадковість, а не на конкретні обставини .

Для відмежування умисного вбивства від вбивства через необережність необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування форми вини особи до вчиненого діяння.

Отже, для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України потерпіла та її представники зобов`язані в судовому засіданні допустимими доказами довести наявність в діях обвинуваченого, в тому числі, суб`єктивної сторони умисного вбивства, а саме, вини у формі умислу ОСОБА_3 на спричинення з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , а також те, що обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті останнього, і бажав або свідомо припускав настання смерті.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні представники потерпілої вказували, що ОСОБА_3 мав умисел на вбивство ОСОБА_18 і саме з цією метою він здійснив постріл з рушниці, яку тримав у руках, з близької відстані, однак доказів, які б доводили мотив або мету на вчиненні вбивства саме ОСОБА_18 суду не надали.

Свідок ОСОБА_11 стверджував суду, що у вечір вбивства обвинувачений та ОСОБА_10 разом вживали спиртні напої, відносини між ними були дружні, конфлікту не було.

Потерпіла також суду пояснила, що обвинувачений та її чоловік товаришували, допомагали один одному, конфліктних ситуацій не виникало. При цьому до обвинуваченого вона та чоловік відносились як до свого сина.

Також судом враховується, що обвинувачений, здійснюючи постріл, не бачив особу чоловіка, що стояв навпроти, оскільки в приміщенні було темно, та стріляв не прицільно, спросоння.

Також, суд бере до уваги те, що 24.02.2022 року почалось вторгнення військ РФ на Україну і бойові дії проходили біля м.Вознесенськ Миколаївської області, тобто непоодалік смт. Братське, а тому емоційний стан був напружений та не стабільний. Це ж пояснює наявність зарядженої мисливської рушниці у обвинуваченого, який був членом територіальної оборони.

Крім того, судом враховується поведінка ОСОБА_3 після вчинення злочину. Так він сам зателефонував працівникам поліції та зізнався у вчинені злочину, не намагався втекти. Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пояснили суду, що обвинувачений чекав на них біля приміщення, добровільно передав рушницю, супротив не здійснював.

Отже, суду не надано беззаперечних доказів, що ОСОБА_3 умисно направив рушницю на ОСОБА_10 та, здійснюючи постріл бажав чи свідомо допускав настання як реального наслідку його дій смерті саме потерпілого.

У вказаному кримінальному провадженні потерпілою та її представниками не доведено, а судом в ході судового розгляду не встановлено, що у обвинуваченого були мета і мотив на вбивство потерпілого, оскільки відсутні докази неприязних, у тому числі, таких, що раптово виникли, стосунків між обвинуваченим та потерпілим та інших обставин, які можуть свідчити про мету і мотив вбивства.

На підставі викладеного судом встановлено, що обвинувачений, здійснюючи один постріл з рушниці лише з одного стволу не передбачив настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті саме потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявивши злочинну недбалість, в результаті якого куля влучила у грудну клітину потерпілого, який від отриманого поранення помер.

Враховуючи викладене і беручи до уваги те, що в судовому засіданні не була доведена поза розумним сумнівом наявність у обвинуваченого умислу на вбивство, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я людини, раніше не судимий, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 максимального покарання у виді обмеження волі, що передбачене санкцією ч.1 ст.119 КК України, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст.75 КК України та призначення йому покарання з випробуванням суд не вбачає.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 02.03.2022 р. до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 , 125, 126 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати по проведенню судових експертиз в сумі 13437,34 грн.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 02.03.2022 р. до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 13437 (тринадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 34 коп.

Речові докази: рушницю ИЖ-27 та переносний патронташ з вмістом 6 патронів 12 калібру до нього, який було поміщено до поліетиленового мішку білого кольору, прикріплено бірку. опечатано, зроблено відповідні записи та підписи; патронташ поясний та 15 патронів 12 калібру до нього, які було поміщено до сейф пакету ЕХР 0336375, опечатано та зроблено відповідні записи та підписи; 2 патрони 12 калібру, які було поміщено до сейф пакету KIV 2148319, опечатано та зроблено відповідні записи та підписи - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки Huawei, чорного кольору з синьою кришкою, та чохол зі слідами бурого кольору до нього, який було поміщено до сейф пакету KIV 2148317, який знаходяться в камері речових доказів ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази: стріляну гільзу 12 калібру, яку було поміщено до сейф пакету KIV 2148318; речовину бурого кольору на марлевому бинту, яку було поміщено до паперового конверту, які знаходяться в камері речових доказів ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Речові докази, які зберігаються в камері речових доказів ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанцій №№ 582, 583, 584, 585 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1