Справа № 305/509/20
Номер провадження № 1-кп/305/186/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рахів матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 27.09.2019 в ЄРДР за №0000820

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України,

з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

З обвинувального акту вбачається, що 19 липня 2016 року, ОСОБА_4 перебуваючи в смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, діючи як співучасник злочину шляхом умовляння, схилив ОСОБА_5 , на вчинення злочину - підроблення довідки про те, що автомобіль марки "Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 перебував на ремонті в СТО ФГ «Кісь» з 05.07.2016 по 19.07.2016, з метою подальшого уникнення від сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, передбачених ст. ст. 95, 470 Митного кодексу України, а саме автомобіля марки "Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який було ввезено ним на територію України і вказаний транспортний засіб перебував під митним контролем на території України, у порушення строків, передбачених ст. 95 Митного кодексу України, більше як 5 днів, та уникнення від адміністративної відповідальності. З вказаною ціллю він надав ОСОБА_5 свої персональні анкетні дані та ідентифікаційні відомості щодо автомобіля марки "Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 для внесення їх в довідку.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , перебуваючи в смт Великий Бичків урочище Ілино, Рахівського району, Закарпатської області, за місцем розташування станції технічного обслуговування фермерського господарства «Кісь», що зареєстроване за адресою с. Верхнє Водяне, вул. Богдана Хмельницького 5, Рахівського району, Закарпатської області діючи умисно, достовірно знаючи, що автомобіль марки "Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 перебуває у справному стані, за допомогою комп`ютерної техніки склав та видав ОСОБА_4 довідку №38 від 19.07.2016 про те, що вказаний автомобіль перебував на СТО вищевказаного господарства у зв`язку з виконанням ремонтних робіт з 05.07.2016 по 19.07.2016, яку посвідчив власним підписом, в той час коли вищевказаний транспортний засіб перебував в справному стані та використовувався ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомленні, під час перетину державного кордону, пред`явив працівнику відділу митного оформлення митного посту "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС довідку №38 від 19.07.2016, що автомобіль марки "Mersedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 перебував на ремонті з 05.07.2016 по 19.07.2016 посвідчену підписом ОСОБА_5 , чим самим ОСОБА_4 уникнув від адміністративної відповідальності згідно з Митним кодексом України.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підбурювання у підробленні іншого офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання іншого особою такого документа.

Крім того, 19 липня 2016 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на митному пості "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС, керуючи автомобілем марки "Merscedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 та маючи на меті уникнути від сплати митних платежів, які відповідно до ст. 95, 470 Митного кодексу України підлягають сплаті при порушенні строків тимчасового ввезення транспортних засобів більше як 5 днів, в зоні діяльності одного митного органу, які перебувають під митним контролем на території України особистого користування для транзиту через митну територію України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомленні, під час перетину державного кордону, надав працівнику відділу митного оформлення митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, завідомо підроблений документ, а саме довідку №38 від 19.07.2016, видану та посвідчену директором СТО ОСОБА_5 , в якій були вказані неправдиві відомості, а саме те, що автомобіль марки "Merscedes Benz" з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 перебував на ремонті з 05.07.2016 по 19.07.2016, у зв`язку з виконанням ремонтних робіт, у той час коли автомобіль перебував в справному стані та використовувався ОСОБА_4 .

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 06.12.2022 надав суду клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження підтримав та просить таке задовольнити. Наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків даності йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, оскільки є всі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 , про те, що звільнення від відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до такого висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 цієї статті закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, за який встановлено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , також є кримінальним проступком, за який встановлено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законодавством обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК у порядку встановленому КПК.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його скоєнні, а такою, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вище зазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухиляється від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років - з часу вчинення кримінального проступку.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство чи судовий розгляд. При цьому суд має з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду.

Практика Суду зводиться до того, що зупинення досудового розслідування чи судового провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного/обвинуваченого саме собою не свідчить про ухилення від слідства чи суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення від органів досудового розслідування чи суду. Тобто мають бути наявні дві обставини, доведений факт ухилення від слідства чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, у зв`язку з ухиленням від досудового слідства та суду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення 19 липня 2016 року, тобто з моменту його скоєння минуло майже п`ять з половиною років, строк притягнення до відповідальності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України складає два роки, згоду ОСОБА_4 , а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності, а провадження у справі закрити.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід не обирано.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000820 від 27.09.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1