Справа № 450/1943/22 Провадження № 1-кп/450/372/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, працює водієм у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілого адвокат

ОСОБА_6 С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що 01 січня 2022 року, о 21:00 год., ОСОБА_3 керуючи спеціалізованим легковим меддопомоги марки «АВТОСПЕЦПРОМ» модель «18/Y05В0/510 д.р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою «Львів-Пустомити-Меденичі», у напрямку до м. Львова, у правій смузі руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться перед перехрестям цієї автодороги із вулицею Лісневицька, що у м. Пустомити порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.3, 1.5, 1.10(в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дати дорогу», «дорожня обстановка» та «небезпека для руху»; Розділу 2 п.п. 2,3 б),д); Розділу 12 п.п. 12.1, 12.4, Розділу 18 п.18.1 та вимог дорожньої розмітка 1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним вищевказаним автомобілем, рухаючись в населеному пункті зі швидкість 95,5 км/год. із увімкненим проблисковим маячком синього кольору ти вимкненим звуковим сигналом, проявив неуважність, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не врахував таку обстановку і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, маючи об`єктивні можливості виявити як попереду в районі нерегульованого пішохідного переходу по проїзній частині дороги справа на ліво та дещо в сторону керованого ним транспортного руху рухається у темпі бігу пішохід ОСОБА_5 , без причин технічного характеру своєчасно не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу цьому пішоходу, як наслідок вказаного створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, допустив виїзд керованого транспортного засобу у смугу зустрічного руху, перетнувши горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який в момент такого наїзду вже вибіг за межі нерегульованого пішохідного переходу та знаходячись у правій смузі руху у напрямку до смт. Меденичі.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, тобто злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 01 січня 2022 року, о 21:00 год. він керуючи спеціалізованим легковим меддопомоги марки «АВТОСПЕЦПРОМ» модель «18/Y05В0/510 д.р.н. НОМЕР_1 , та рухався ним автодорогою «Львів-Пустомити-Меденичі», у напрямку до м. Львова, у правій смузі руху. Рухався автомобілем зі швидкістю 95 км/год. з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору, без звукового сигналу. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, він виявив пішохода, потерпілого ОСОБА_5 , який рухався, в темпі бігу, з права на ліво. Побачивши його він застосував екстрене гальмування та викрутив руль вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху. Однак, уникнути зіткнення з потерпіли не вдалось.

Крім того, обвинувачений в судовому засідання вказав, що він щиро шкодує за вчинене, потерпілому відшкодував кошти за спричинену шкоду, просить суворо не катари.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому злочину, фактичні обставини злочину не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що призвело отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч. 2 ст. 286 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

За вчинене даного злочину обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяв слідству та суду в встановленні істини по справі, чисто сердечно розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведені обставини, та те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та праці, має постійне місце праці, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, відшкодування потерпілому спричинену шкоду, позицію потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, про що свідчить заява його представника, позицію прокурора, досудову доповідь органу пробації якою встановлено низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 є працівником критичної інфраструктури, працює водієм у КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», транспортний засіб використовує у своїй роботі, вказана робота є його єдиним заробітком для утримання своєї сім`ї, до останнього не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім того, суд вважає, що речовий доказ по справі, а саме спеціалізований легковий меддопомоги марки «АВТОСПЕЦПРОМ» модель «18/Y05В0/510 д.р.н. НОМЕР_1 слід повернути законним володільцям.

Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти документально підтверджені прокурором судові витрати на залучення експертів в розмірі 15274,14 грн.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 по ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України від відбування даного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 15274 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 14 коп. коштів понесених за залучення експертів.

Речовий доказ спеціалізований легковий меддопомоги марки «АВТОСПЕЦПРОМ» модель «18/Y05В0/510 д.р.н. НОМЕР_1 вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_3 (постанова від 04.01.2022, розписка від 09.02.2022).

Речові докази оптичний цифровий носій диск «DVD-R», флеш накопичувач, медичну картку стаціонарного хворого №76 на ім`я ОСОБА_5 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1