Справа № 202/3169/23
Провадження № 1-кп/175/58/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

14 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання кримінальне провадження №0000142 від 21.10.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Марганця Дніпропетровської області, із вищою освітою, ФОП, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Марганця Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Марганця Дніпропетровської області, із повною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Марганця Дніпропетровської області, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 21.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ..

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що підсудність даного кримінального провадження Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області визначено Дніпровським апеляційним судом, угоди у кримінальному провадженні не укладалися, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Під час вирішення питань, пов`язаних із підготовкою до судового розгляду, прокурором ОСОБА_3 заявлені клопотання про продовження обвинуваченим: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вказали, що ризики не обґрунтовані, так як обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки: дружина, малолітня дитина, яка потребує постійного догляду, сам обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, хворіє та потребує лікування. Впливати на основних свідків обвинувачення не можливо, оскільки на досудовому розслідуванні було змінено їх анкетні данні. Просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а в разі, якщо суд прийде до переконання про продовження обраного заходу, визначити заставу з урахуванням його майнового стану у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, та замінити його на домашній арешт. Їх захисник адвокат ОСОБА_9 зазначив, що доведеність вчинення обвинуваченими інкримінованих їм діянь є сумнівна, ризики в повній мірі не обґрунтовані, основні свідки у справі є залегендованими особами, а тому впливати на них неможливо, у зв`язку із чим просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити заставу з урахуванням їх майнового стану.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В силу ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Вирішуючи заявлені прокурором клопотання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог ст.29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 ст.1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При аналізі питання наявності ризиків, встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаним з незаконним обігом психотропних речовин у складі злочинної організації, передбачених ч.1,2 ст.255, ч.3 ст.307 КК України, також суд враховує, що ухвалами про обрання запобіжного заходу та ухвалами про продовження строку тримання під вартою встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд враховує, що обвинувачені молодого віку, проживають у м. Марганець Дніпропетровської області, який розташований недалеко від зони бойових дій, крім ОСОБА_4 обвинувачені офіційно не працевлаштовані, офіційно ніхто з них не перебуває у шлюбі, лише ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають на утриманні малолітню дитину, тобто вони не мають міцних соціальних зв`язків, та в разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, їм загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років за кожний із злочинів, що в сукупності вказує на існування ризику втечі обвинувачених та ухилення від правосуддя.

Також судом прийнято до уваги ту обставину, що по справі не допитано жодного свідка, а отже існує ризик того що обвинувачені, перебуваючи на свободі зможуть вчинити спроби незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань.

Крім того, суд бере до уваги що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, оскільки вони обвинувачуються у систематичному вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин у складі злочинної організації.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що враховувалися при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як видно з обвинувального акту ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, однак вчинених без застосування насильства або погрози його застосування та без загибелі людей. Крім того, стосовно обвинувачених у цьому кримінальному провадженні застава не обиралася, та не порушувалась ними, тому суд не вбачає перешкод для визначення розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні двох особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин в складі злочинної організації, за ознаками створення та керівництво такою організацією - виключним випадком, а тому з урахуванням встановлених ризиків, для гарантування виконання покладених на нього обов`язків, визначає заставу 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду, з урахуванням того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин в складі злочинної організації, з урахуванням встановлених ризиків, їм необхідно визначити заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000142 від 21.10.2021 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на 29.03.2023 року о 13-00 год. з викликом в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому розгляді.

Кримінальне провадження здійснювати одноособово суддею.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» на 60 днів до 12 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1610400,00 грн..

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» на 60 днів до 12 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200,00 грн..

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» на 60 днів до 12 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200,00 грн..

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» на 60 днів до 12 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805200,00 грн..

Визначений розмір застави може бути внесений як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , рахунок UA0017442, відкритий в ДКСУ м. Київ (МФО 820172).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави обвинуваченим або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) не відлучатись із міста проживання без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками по даній кримінальній справі;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений вважається таким, що до цього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали направити в ДУ «Дніпровська УВП (№4)».

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дати її оголошення, або з дати отримання обвинуваченим копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1