Справа №639/4401/19
Провадження №1-кп/639/61/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року суд Жовтневого району м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника- адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001406 від 25.11.2018 року у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

24.11.2018, близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , рухався по пр. Любові Малої м. Харкова зі сторони вул. Грушевського в напрямку вул. Раднянської, зі швидкістю 50 км/год.

В процесі руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 22-а, ОСОБА_5 діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п.12.3 " У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину з ліва на право по ходу руху автомобіля та якого він об`єктивно міг виявити, не своєчасно вжив заходи для зменшення швидкості транспортного засобу, аж до повної його зупинки, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/966-А/18 від 04.01.2019 пішоходу ОСОБА_7 , внаслідок вказаної ДТП, були спричинені середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження по ознаці тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини діафіза правої великогомілкової кістки із зсувом.

Порушення п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , відповідно до висновку комплексної експертизи відео-, звукозапису і фототехнічної експертизи №7/293/294СЕ/13/89КПСЕ-19 від 16.04.2019 знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав його захисник ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та зазначила, що своїм клопотанням останній фактично надав згоду на закриття кримінального провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 неодноразово у судові засідання не з`являються, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно, в порядку ст. 135 КПК України, що відповідно до ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальніст

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, 24.11.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України це кримінальне правопорушення є злочином не великої тяжкості.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину не великої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 24.11.2018 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання прокурора, закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено пеокарання у вигляді позбавлення волі на строк не більне двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За змістом статей 284288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, тим самим надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така заява (згода) викладена ним письмово та підтверджена письмово в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на те, що злочин, за яким обвинувачується останній є злочином не великої тяжкості, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

За ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі вищевказаного, пред`явлений цивільний позов представника потерпілого, адвоката ОСОБА_9 поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_7 суд залишає без розгляду, оскільки кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому суд роз`яснює, що у відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати на проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001406 від 25.11.2018 року - закрити.

Цивільний позов представника потерпілого, адвоката ОСОБА_9 поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати на проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Речові докази, а саме ДВД-Р диск з маркуванням «6207В5 02609» сріблястого кольору залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1