Справа № 535/1983/22
Провадження № 1-кп/535/216/22
УХВАЛА
іменем України
07 листопада 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
обвинуваченого захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000565 від 07.10.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівського Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 06 жовтня 2021 року приблизно о 19 год 00 хв керував технічно справним автомобілем марки «CHERY» модель «AMULET» р/н НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Харків-Охтирка» в смт Солоницівка Харківської області Харківського району по вул. Сумський Шлях зі сторони м. Харків у напрямку м. Охтирка. Наближаючись до будинку № 245 розташованому по вул. Сумський Шлях у смт Солоницівка, ОСОБА_5 , діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, проявив необачність та при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину вул. Сумський Шлях зліва направо відносно руху автомобіля, яку він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду небезпеки для руху, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/87-А/22 від 03 червня 2022 року, потерпілому ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження, а саме: відкритий переломо-вивих правого гомілко-ступневого суглобу із переломом нижньої третини малогомілкової кістки та перелом внутрішньої кісточки великогомілкової кістки, а також розрив між гомілкового синдесмозу із підвивихом стопи які відповідно до п. 2.2.1 «а,б,в» п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 належать до категорії середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121- 22/12337-ІТ від 14.10.2022 у даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля: «CHERY» модель «AMULET», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , наявні невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
У судовому засідання потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та підтвердив, що йому відшкодуванні завдані збитки та він примирився з обвинуваченим.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження.
Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною четвертою статті 286 КПК України визначено, що суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Отже, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Частиною третьою статті 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачений примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки та потерпілий не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Відповідно до положень ст. 118 КПК України процесуальними витратами є: витрати на правову допомогу; витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року в справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У поставові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 462/6473/16-ц (провадження № 14-400цс18)ВП ВС зазначила, що питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК. Діючий КПК України не обмежує стягнення процесуальних витрат лише при винесенні вироку суду, такі витрати можуть бути стягнуті і після винесення ухвали суду про закриття провадження по справі.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

У зв`язку з викладеним, з обвинуваченого ОСОБА_5 суд стягує на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи.

Частиною четвертою статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 06.10.2021 в ході огляду місця ДТП проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль марки «CHERY» модель «AMULET» р/н НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Враховуючи, що провадження по справі закривається, арешт підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі статті 46 КК України та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч.3 п.2, 392 КПК України, суд
постановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 07.10.2021, закрити.
Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року (справа № 619/5027/21 провадження № 1-кс/619/1097/21), - скасувати.
Автомобіль марки «CHERY» модель «AMULET» р/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення авто-технічної експертизи ХНДЕКЦ № СЕ-19/121-22/1233ІТ від 14.10.2022 у розмірі 2 265,36 грн.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1