Справа №: 148/1379/22
Провадження № 1-кп/148/175/22
В И Р О К

Іменем України

28 грудня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 13.07.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.11.2011 року вироком Тульчинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

12.04.2012 вироком Тульчинського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

23.10.2017 вироком Тульчинського районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, звільнений із застосуванням амністії,

22.03.2018 вироком Тульчинського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі,

05.10.2021 звільнений із місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.07.2022 близько 19.00 години ОСОБА_5 перебуваючи біля ставка, що знаходиться в с. Копіївка, Тульчинського району, Вінницької області, на прибережній зоні виявив дикоростучі рослини снотворного маку, де у нього відразу виник умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаних нарковмісних рослин.

В подальшому, перебуваючи на вищевказаній території, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, достовірно знаючи, що макова солома, являється наркотичним засобом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зірвав 59 рослин снодійного маку, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу в вигляді макової соломи.

Після вчинених дій, ОСОБА_5 помістив вказані рослини в заздалегідь підготовлений поліетиленовий пакет та незаконно зберігаючи їх при собі, попрямував по автодорозі Т0222 в напрямку м. Тульчин, Вінницької області.

Далі, ОСОБА_5 того ж дня, йдучи пішки по вказаній автодорозі о 20 годині 23 хвилини між населеними пунктами с. Копіївка та м. Тульчин, був затриманий працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області в порядку ст. 298-2 КПК України, під час чого на підставі ст. 298-3 КПК України проведено поверхневий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено 59 (п`ятдесят дев`ять) рослин снодійного маку, що знаходилися в поліетиленовому пакеті, який ніс при собі ОСОБА_5 та які відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 384,85 г.,

Крім цього в середині липня 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи біля ставка «Бровар», що межує з вул. Броварська, м. Тульчин, Вінницької області, на прибережній зоні виявив дикоростучу рослину коноплі, де у нього відразу виник умисел спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу.

Далі, перебуваючи на вищевказаній території, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс являється наркотичним засобом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно зірвав листки і суцвіття із даного куща коноплі, який знаходився на вказаній території, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу.

Після вчинених дій, зірвані листки та суцвіття рослини коноплі останній переніс до підсобного приміщення домоволодіння за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де їх висушив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб, який помістив до поліетиленового пакету та незаконно зберігав у зазначеному приміщенні, а також носив при собі до 05.08.2022, без мети збуту.

Працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 05.08.2022 в ході обшуку при затриманні в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , поблизу магазину «Мегабуд» у кишенях куртки в яку був одягнений останній виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,91 г, яку останній зберігав без мети збуту.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.07.2022 близько 19.00 години біля ставка, що знаходиться в с. Копіївка, Тульчинського району, Вінницької області зірвав 59 рослин снодійного маку, помістив вказані рослини в поліетиленовий пакет попрямував по автодорозі Т0222 в напрямку м. Тульчин, Вінницької області де близько 20.23 год. між населеними пунктами с. Копіївка та м. Тульчин, був затриманий працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області та в ході проведення поверхневого обшуку у нього було виявлено та вилучено 59 рослин снодійного маку, який знаходився в поліетиленовому пакеті.

Також в середині липня 2022, перебуваючи біля ставка «Бровар», що межує з вул. Броварська, м. Тульчин, Вінницької області, на прибережній зоні виявив дикоростучу рослину коноплі з якої зірвав листки і суцвіття та переніс до підсобного приміщення домоволодіння за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де їх висушив і помістив до поліетиленового пакету де зберігав, а також носив при собі для власного вживання до 05.08.2022 року та по АДРЕСА_2 , поблизу магазину «Мегабуд» був зупинений працівниками поліції та у кишенях куртки в яку був одягнений виявлено та вилучено канабіс.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що стосується заявленого клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 про застосування ч. 4 ст. 309 КК України та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, суд виходить зі слідуючого.

Допитаний у судовому засідання у якості свідка, ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_5 дійсно в КНП «Немирівська міська лікарня» проходить добровільне лікування на програмі замісної підтримуючої терапії з 23.08.2022 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Вказаний діагноз був встановлений ще в 2010 році.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Разом з цим, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі-Закон), які містить дефініції таких понять:

добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника;

наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;

зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин;

особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»;

медичне обстеження обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Натомість суд вважає, що норма ч. 4 ст. 309 КК за своїм характером є заохочувальною.

Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.

Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

Суд вважає, що причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію, у ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності.

Так само не має значення для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України факт попереднього перебування особи на обліку. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього.

Тобто захворювання на наркоманію може бути діагностовано вперше, і це не може бути перешкодою для використання положень ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, добровільним слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу в контексті ч. 4 ст. 309 КК України, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї заохочувальної норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше. Такий первинний діагноз також констатує необхідність надання особі медичної допомоги у вигляді лікування від наркоманії.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суд від 29.11.2021 справа № 357/11205/19 провадження № 51-2776 кмо 21.

У цьому кримінальному провадженні для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України, суду належить встановити чи страждав ОСОБА_5 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 добровільно проходить курс лікування від наркотичної залежності в КНП «Немирівська міська лікарня» з 23.08.2022 року по програмі замісної підтримуючої терапії, що підтверджується довідкою № 247 від 21.09.2022 року (а.с. 29) та довідкою КНП «Немирівська міська лікарня» від 14.11.2022 року за № 01-11-1310 (а.с. 87, 90) з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.

Також судом встановлено, що медичний заклад КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області, де проходить добровільне лікування обвинувачений ОСОБА_5 від наркотичної залежності має ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я на такий вид діяльності, що підтверджується ліцензійним реєстром на право здійснення господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та Витягом відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ з медичної практики (а.с. 88-89)

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів чи дійсно ОСОБА_5 страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.

Посилання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 , на те що діагноз «наркоманія» встановлено обвинуваченому Консультативним заключенням КП Вінницький обласний наркодиспансер «Соціотерапія», а також підтверджується довідками КНП «Немирівська міська лікарня» від 04.10.2022 року та 14.11.2022 року, а також висновком судово-психіатричного експерта № 224 від 11.08.2022 року, суд прийняти не може та відноситься до них критично, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що обвинуваченому ОСОБА_5 , лікарем-наркологом ОСОБА_7 було видане направлення в КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР» для підтвердження діагнозу для наступного направлення на ЗПТ (замісну підтримуючу терапію), що підтверджується направленням (а.с. 27)

Згідно Консультативного заключення КП Вінницький обласний наркодиспансер «Соціотерапія» від 19.08.2022 року зазначено, що 23.01.2018 року ОСОБА_5 лікарем наркологом був направлений на стаціонарне лікування для підтвердження діагнозу, але по невідомій причині на стаціонарне лікування ОСОБА_5 не прийшов. Також у даному заключенні зазначений діагноз: (F11.25) Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. (а.с. 28)

Згідно довідки КНП Вінницький обласний наркодиспансер «Соціотерапія» від 02.11.2022 року наданої адвокату ОСОБА_4 на його запит, зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під диспансерним наркологічним спостереженням у закладі перебуває з 18.08.2010 року з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Діагноз встановлювався при проведенні амбулаторної судово-наркологічної експертизи 18.08.2010 року - Висновок № 489 (проводилася згідно постанови слідчого СВ Тульчинського РВ ГУМВС по кримінальній справі № 10210222 та 22.09.2011 року Висновок № 564 (проводилася згідно постанови старшого слідчого СВ Тульчинського РВ ГУМВС по кримінальній справі № 11210161 (а.с. 86)

Згідно довідки КНП «Немирівська міська лікарня» від 14.11.2022 року за № 01-11-1310 наданої адвокату ОСОБА_4 на його запит, зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діагноз розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів був встановлений лікарсько-консультативною комісією КП Вінницький обласний наркодиспансер «Соціотерапія» вперше в 2010 році та підтверджений в 2011 році про що свідчить консультативне заключення від 19.08.2022 року (а.с.87)

У Висновку судово-психіатричного експерта № 224 від 11.08.2022 року зазначено, що експертиза ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проводилася амбулаторно, в описовій частині експертом зазначено Анамнез хвороби: За даними архіву Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_8 на стаціонарному обстеженні та лікуванні ОСОБА_5 не перебував за медичною допомогою не звертався. Згідно висновку, ОСОБА_5 виявляє психічний розлад у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (F11.2)

Статтею 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» зазначено, що встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а діагноз "наркоманія" встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Відповідно до ст. 1 вказаного закону, медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу "наркоманія".

Таким чином у судовому засіданні не знайшло підтвердження встановлення обвинуваченому ОСОБА_5 діагнозу «наркоманія», який встановлюється лікарсько-консультаційною комісією в стаціонарних умовах, наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявлене захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 та підтримане обвинуваченим про застосування ч. 4 ст. 309 КК України та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, не підлягає задоволенню.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України - а саме незаконне придбання, виготовлення та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 66 КК України, до пом`якшуючих обставин суд відносить щире каяття, до обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, крім цього суд враховує дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, легального джерела доходу не має, має непогашені та не зняті судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, схильний до вчинення нових злочинів, у зв`язку із чим, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту, що є справедливим, доцільним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з часу приведення вироку до виконання та моменту його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання законної сили вироку не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

1510,24 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-22/10342-НЗПРАП від 19.07.2022 року;

2642,92 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-22/11684-НЗПРАП від 06.10.2022 року;

2265,36 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-22/11685-НЗПРАП від 12.10.2022 року;

1510,24 грн. за проведення експертизи № СЕ-19/102-22/11686-НЗПРАП від 14.10.2022 року;

Арешт накладений ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області справи №148/1068/22 від 15.07.2022 та №148/1199/22 від 09.08.2022, - скасувати.

Речові докази - 59 (п`ятдесят дев`ять) рослин снодійного маку, що знаходилися в поліетиленовому пакеті, які відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 384,85 г.- знищити.

Речові докази речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 5,91 г.; три таблетки білого кольору в блістерних упаковках; медичний пластиковий шприц об`ємом 5 мл. з голкою та ковпачком для неї із залишками речовини - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1