Справа № 274/4361/21 Провадження № 1-кс/0274/291/23
УХВАЛА

іменем України

20.03.2023 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просить скасувати постанову від 15.12.2022 про закриття кримінального провадження № 0000137 та повернути матеріали вказаного кримінального провадження до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначає, що 15.12.2022 дізнавачем сектору дізнання Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з неможливістю встановити чи був умисел у заподіянні тілесних пошкоджень та за відсутністю свідків, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 декілька чоловік нанесли скаржнику побої та пошкодили його майно. В результаті нанесенних травм, потребував амбулаторного лікування. Скаржник неодноразово звертався до органу досудового розслідування з клопотаннями про проведення слідчих дій, проте з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що було допитано лише двох осіб, хоча обставини події свідчать про наявність інших осіб, які були там присутні, тобто не було допитано свідків. Також у постанові вказано про те, що скаржник відмовився від проходження експертизи, але скаржник заявляв, що готовий її пройти. Також у постанові описано про допит лише двох осіб батька і сина, які в свою чергу не могли дати об`єктивних свідчень. Також не було проведено та встановлено вартість заподіяних збитків.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, що органом дізнання не було проведено всіх належних слідчих дій, просить постанову про закриття провадження скасувати, повернути матеріали кримінального провадження для продовження досудового рослідування.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 14.03.2023 відкрито провадження за скаргою, витребувано матеріали кримінального провадження №0000137 для огляду в судовому засіданні.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися. Скаржник у скарзі просить суд здійснювати розгляд скарги за його відсутності.

20.03.2023 на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000137.

Уповноважена особа органу дізнання в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи орган дізнання повідомлений належним чином.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що 23.12.2020 підрозділом дізнання Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000137 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СВ Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 від 15.12.2022 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. У мотивувальній частині постанови вказує, що під час проведення досудового розслідування були допитані: потерпілий ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що будь-якого умислу зі сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не було. Крім того, встановити можливих свідків заподіяння тілесних ушкоджень останньому не представилось можливим.

Слідчий суддя не може погодитись з такими доводами дізнавача з огляду на наступне.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, дізнавачем не були ретельно перевірені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм не надано належну правову оцінку, не досліджено та не проаналізовано їх у сукупності.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Із встановлених судом обставин та змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що досудове розслідування проведено не повно, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, оскільки дізнавачем не проведено слідчі (розшукові) дії, не виконано інших процесуальних дій для всебічного, повного і неупередженого встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема ті, які були викладені у вказівці прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 08.04.2021, а саме не допитано у якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які перебували 12.09.2020 на ставку у с. Малі Низгірці з метою встановлення причин виникнення конфлікту та встановлення хто саме спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування, що при постановленні оскаржуваної постанови дізнавачем у вступній частині невірно зазначено дату відкриття кримінального провадження 24.12.2022, взамін вірного 24.12.2020.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено фактичних обставин та відповідних доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Відтак, зміст постанови доводів заявника скарги про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження не спростовує.

За наведених обставин, проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а тому постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 від 15.12.2022 про закриття кримінального провадження №0000137 від 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА