Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/559/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2022 року, в кримінальному провадженні, внесеного 26 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003513, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 27 листопада 2022 року, погодженого із прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2022 року у задоволенні клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 відмовлено, підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на строк до 24.01.2023 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Однак вказано, що в клопотанні не зазначено переконливих доводів та не долучено беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих заходів для запобігання вказаному ризику, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, а також докази, які б свідчили що ОСОБА_8 може впливати на потерпілого або свідків та переховуватись від органів досудового розслідування.

При таких обставинах та характеризуючих даних, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі буде ухилятись від слідства, суду та виконання процесуальних обов`язків, а також перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, разом з цим вирішив, що застосування такого виду запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт є достатнім для виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та попередження ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, згідно якій застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Зокрема зазначає про те, що під час розгляду клопотання, слідчим суддею, в порушення вимог ст. 177 КПК України не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років.

Зокрема, прокурор в своїй апеляційній скарзі вказує про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які дають покази підтверджуючі його вину та сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, а тому застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання матері підозрюваного ОСОБА_11 , батька ОСОБА_12 та жінки брата ОСОБА_13 , які є свідками у кримінальному провадженні, не зможе запобігти ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який повністю підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженні за № 0003513 від 26.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

27 листопада 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи, характер, спосіб дій ОСОБА_8 та обсяг здобутих під час досудового розслідування доказів, свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість впливу на свідків та потерпілого, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, у судовому засіданні прокурор зазначив про те, що існує ризик впливу на свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю, батьком та жінкою брата, які є свідками у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим на думку колегії суддів, застосування менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою перешкодить встановленню істини у справі.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ у справі « Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого не врахував наявність вищевказаних реальних ризиків та обґрунтованих підстав, дійшов до помилкового та передчасного висновку, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, колегія суддів враховує те що, підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, під час затримання проявляв агресію та не реагував на зауваження, а зазначені в судовому засіданні показання стосовно того, що поліцейський сам наніс собі тілесне ушкодження матеріалами кримінального провадження не підтверджується, а тому вважається таким, що надано підозрюваним для уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому колегія суддів, оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, в тому числі цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2022 року в кримінальному провадженні № 0003513 від 26 листопада 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 від 27 листопада 2022 року про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 48 днів, а саме з 12.00 год. 08 грудня 2022 року до 12.00 год. 24 січня 2023 року, тобто в межах строків досудового розслідування.

Строк дії ухвали закінчується о 12.00 год. 24 січня 2023 року.

ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4