Номер провадження: 11-сс/813/736/23
Справа № 947/9798/23, 1-кс/947/3803/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року про відмову в задоволенні її скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містить жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Водночас, відповідна заява містить відомості спрямовані на створення позиції захисту, та незгодою із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 15 вересня 2022 року, предметом якого є можливі протиправні дії ОСОБА_6 .

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити її скаргу на бездіяльність службових осіб ГУНП в Одеській області, та зобов`язати їх внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України за заявою ОСОБА_6 від 14 березня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено обов`язкової вимоги щодо дотримання правил підслідності при зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесенні відомостей за такою заявою до ЄРДР.

Таким чином, формальна передача службовими особами ГУНП в Одеській області до іншого органу досудового розслідування заяви ОСОБА_6 , без прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України, не відповідає вимогам статей 214, 216, 218 КПК України.

При цьому закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення всі елементи складу злочину та достатньо даних про об`єктивні ознаки такого злочину.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без участі прокурора.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані до суду матеріали, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139). Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4), 5) ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Верховний Суд у своїй постанові №761/20985/18 від 16 травня 2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також Верховний Суд у своїй постанові № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1) ч.1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник в першу чергу має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що подана заява ОСОБА_6 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містить жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Водночас, відповідна заява містить відомості спрямовані на створення позиції захисту, та незгодою із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 15 вересня 2022 року.

Апеляційний суд зазначає про те, що наявність або відсутність в діях громадянина США ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України має бути перевірені в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000018 від 15 вересня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ст.190 КК України, предметом якого є можливі протиправні дії ОСОБА_6 .

За таких обставин апеляційний суд переконаний, що заява ОСОБА_6 не є такою, що підлягає безумовному внесенню до ЄРДР, оскільки в ній не міститься достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Доводи апеляційної скарги та пояснення адвоката ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції не спростовують висновків слідчого судді.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 309, 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4