Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/655/23
номер провадження 1-кс/695/216/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000120 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000120 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.02.2023 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника УПП про те, що в адміністративних межах с. Коробівка, Золотоніського району, Черкаської області виявлено двох осіб із свіжовиловленою рибою різних порід.

По даному факту сектором дізнання Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження за № 0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Виїздом на місце події було встановлено, що в с. Коробівка на березі річки Дніпро в адміністративних межах с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області (географічне розташування 49.5870774, 31.9758209) виявлено двох осіб із свіжо виловленою рибою різних порід.

У ході проведеного огляду місця події працівниками поліції було виявлено та вилучено: свіжо виловлену рибу: щука 5 штук, судак 2 штуки, лин 5 штук, лящ 5 штук, карась 39 штук, човен «Казанка-1», човновий двигун Меркурі-6, дерев`яні весла 2 штуки, пластиковий бак до човнового двигуна.

Постановою дізнавача від 23.02.2023 вказані предмети та свіжовиловлена риба визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні

Враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події човен «Казанка-1», човновий двигун Меркурі-6, дерев`яні весла 2 штуки, пластиковий бак до човнового двигуна є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на неї є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав повністю, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Законний володілець човна «Казанка-1», човнового двигуна Меркурі-6, дерев`яних весел 2 штуки, пластикового бака до човнового двигуна у судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. 171-173 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вимогами ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення даного клопотання, слідчий суддя зауважує, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які згідно з частиною першою вказаної статті застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що 22.02.2023 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника УПП про те, що в адміністративних межах с. Коробівка, Золотоніського району, Черкаської області виявлено двох осіб із свіжовиловленою рибою різних порід.

По даному факту сектором дізнання Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження за № 0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Виїздом на місце події було встановлено, що в с. Коробівка на березі річки Дніпро в адміністративних межах с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області (географічне розташування 49.5870774, 31.9758209) виявлено двох осіб із свіжо виловленою рибою різних порід.

У ході проведеного начальником СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 огляду місця події було виявлено та вилучено: свіжо виловлену рибу: щука 5 штук, судак 2 штуки, лин 5 штук, лящ 5 штук, карась 39 штук, човен «Казанка-1», човновий двигун Меркурі-6, дерев`яні весла 2 штуки, пластиковий бак до човнового двигуна.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З системного аналізу наведених положень КПК України вбачається, що надання саме дізнавачу, слідчому та прокурору повноважень на проведення огляду місця події є закріпленням на законодавчому рівні гарантіи? забезпечення прав і свобод усіх учасників слідчих (розшукових) діи?.

Проведення огляду не уповноваженим суб`єктом тягне за собою визнання протоколу огляду недопустимим доказом.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що огляд місця події проведено начальником СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , який відповідно до положень ст. 39-1, 40-1 КПК України не може здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_5