Справа № 157/1432/22
Провадження №1-кс/157/714/22
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2022 року слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт застосованого щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000532 від 08 листопада 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зміну його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2022 року за № 0000532 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 06 січня 2023 року, з визначенням застави в розмірі 124050 грн.

Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 183 КПК України, оскільки застосування запобіжного заходу це не покарання особи за вчинений злочин, так як під час кримінального провадження особа спочатку підозрюється, а потім обвинувачується у вчиненні злочину, вона ще не визнана судом винною і винною стане тільки після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід повинен застосовуватись лише у разі крайньої необхідності, якщо неможливо забезпечити належну поведінку підозрюваного у інший спосіб, а шкода спричинена застосуванням запобіжного заходу буде менша ніж та, яка могла б наступити.

Фактичною підставою застосування запобіжного заходу є наявність системи належних та допустимих доказів, які вказують: по - перше, на вчинення особою злочину та дають підстави для обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по - друге докази наявності ризиків, які дають підстави вважати слідчому судді, що підозрюваний може їх зробити, по третє, доведеність під час обрання конкретного запобіжного заходу того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам.

З огляду на ті обставини справи, які були з`ясовані в судовому засіданні та те, що ОСОБА_3 із самого початку досудового розслідування визнавав винну у вчиненні інкримінованого йому злочину, сприяв і має на меті сприяти розкриттю злочинну у найкоротші строки, характеризується посередньо, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки (одружений і має на утриманні дружину інваліда), не має жодного наміру ухилятися від слідства і суду, розкаюється у вчиненому, вважає, що є достатні підстави для зміни запобіжного заходу з утримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатний забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, посилаючись на судову практику, захисник просить змінити обраний по відношенню до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на інший захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав, прокурора та слідчої, які просили відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наразі не зменшилися та продовжують існувати, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому, для вирішення питання про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує викладені в п. 47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Болдирєв проти України» висновки про те, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою (див. рішення у справах «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), заява № 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та «І. А. проти Франції» (I. A. v. France), заява № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998VII). До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. рішення у справі «Іловецький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), п. 61).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Також слідчий суддя враховує, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, продовжують існувати, оскільки не виключається можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання в суді слідчим та прокурором достатньо доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу вказані ризики не припинили свого існування та стороною захисту не доведено зворотного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись статтями 176-178, 194, 201 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт застосованого щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000532 від 08 листопада 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_8 ОСОБА_9