У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , подане у ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 09.11.2022, за ч.1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2022 року до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від ТСЦ 5341 про те, що 08.11.2022 року до ТСЦ N.5341 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області звернулася громадянинка ОСОБА_4 для перереєтрації по успадкуванню за законом автомобіля марки "Renault Megane" Д.Н.3. ВІ8360EX, де під час перевірки автомобіля за базою «РОЗШУК ІНТЕРПОЛ», було виявлено, що транспортний засіб перебуває у розшуку країною Швеція, що свідчить про можливе підроблення правовстановлюючих документів на ввезення та розмитнення вказаного автомобіля

За вказаним фактом СД відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській 09.11.2022 розпочато досудове розслідування y кримінальному провадженні №0000587 за ч . 1 ст. 358 КК України.

09.11.2022 року під час огляду гр. ОСОБА_4 17.11.1970 ІНФОРМАЦІЯ_1 на вимогу працівників поліції видала свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_1 видане на ім?я ОСОБА_5 , яке було оглянуто та в подальшому вилучено, а також останньою було надано дозвіл на огляд автомобіля марки "Renault Megane" Д.Н.3. BI8360EX 2006 року випуску в кузові сірого кольору VIN: НОМЕР_2 , яке після огляду було вилучено та поміщено на територію ВІ М2 Полтавського РУП, що за адресою: м. Полтава, вул. Олени Пілки, 19Е.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України вилучене в ході огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

В ході досудового розслідування свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_1 видане на ім?я ОСОБА_5 було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, автомобіль марки "Renault Megane" Д.Н.3. ВІ8360EX 2006 року випуску в кузові сірого кольору VIN: НОМЕР_2 було визнано речовим доказом та визначено місцем зберігання територію ВІ №2 Полтавського РУП, що за адресою: м. Полтава, вул. Олени Пчілки, 19Е.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна та його захисник надіслали на адресу суду заперечення на клопотання щодо арешту майна та заяву, у котрій просили суд розглядати клопотання за їх відсутності.
Заперечення на клопотання обґрунтоване наступним.

Автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , перебуває в процесі оформлення спадщини, після смерті чоловіка, дружиною ОСОБА_4 , відповідно до норм КПК України має статус третьої особи, відповідно до ст. 64-2 КПК України.

В той же час представник власника майна вказує на те, що у своєму клопотанні прокурор не навів жодного обґрунтування, що в рамках розслідування кримінального провадження потрібно арештувати майно третьої особи, а лише припускає, що можливо з автомобілем буде проводити слідчі дії та експертизи, в свою чергу ЄРДР відкрито за фактом підробки документів, тому відношення безпосередньо автомобіль ніякого не має.

Також представник власника майна наголошує, що прокурором пропущено строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна, так як відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий прокурор повинні негайно або на протязі 48 годин звернутися до суду або повернути майно. В даному випадку прокурор просить поновити строк на формальних підставах (в країні війна, перебої зі світлом), але в свою чергу прокурор вводить в оману суд, так як на території м. Полтави відсутні активні бойові дії, а приміщення Полтавської окружної прокуратури взагалі не вимикають від електропостачання, тому поважні причини пропуску звернення до суду відсутні.

Клопотання прокурора на арешт майна жодного обґрунтування чи посилання на докази, які б свідчили про наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 170 КПК України про арешт майна - не має, а лише зазначено про думки існування речового доказу, тобто формальне посилання, яке жодним доказом не підтверджено.

Хоча в ст. 132 КПК України зазначено, що ч. 3 «Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

4. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

5. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Тобто в своєму клопотанні прокурор навіть не зміг довести вид та розмір шкоди, а головне, що в даному провадженні відсутні потерпілі та підозрювані, співмірність накладення арешту на майно третьої особи, яка жодного відношення до відкритого кримінального провадження не має.

08.11.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи в ТСЦ 5341 під час належного оформлення спадщини, після смерті чоловіка, працівниками ТСЦ 5341 виявлено, що автомобіль з аналогічним VIN-кодом знаходиться в розшуку Інтерполу в країні Швеція.

Представник звертає увагу судуна те, що померлим автомобіль офіційно придбаний 22.01.2021 року та належним чином зареєстровано 26.01.2021 року з отриманням свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

В свою чергу, згідно матеріалів з клопотання прокурора, крадіжка автомобіля в країні Швеція відбулася 09.02.2021 року, тобто вже після оформлення реєстрації на нового власника, тому виникає питання, з якою метою Інтерпол вносив відомості про розшук, коли факт перебування автомобіля в України та власника авто є відкритими даними, через отримання відомостей по VIN-коду.

Наразі, як вказує представник власника майна, правоохоронні органи перешкоджають належним чином оформити спадщину, тому вилучення оригіналів документів, свідоцтва про реєстрацію ТЗ та самого автомобіля є грубим порушенням Конституції України на вільне володіння, користуванням та розпорядженням своїм майном.

Наслідками для арешту майна для ОСОБА_4 є позбавлення права користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Та на підставі вищевикладеного відмовити у задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно (автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ), які фактично перебувають у власності та користуванні ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та заперечення на клопотання, встановив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2022 року до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від ТСЦ 5341 про те, що 08.11.2022 року до ТСЦ N.5341 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області звернулася громадянинка ОСОБА_4 для перереєтрації по успадкуванню за законом автомобіля марки "Renault Megane" Д.Н.3. ВІ8360EX, де під час перевірки автомобіля за базою «РОЗШУК ІНТЕРПОЛ», було виявлено, що транспортний засіб перебуває у розшуку країною Швеція, що свідчить про можливе підроблення правовстановлюючих документів на ввезення та розмитнення вказаного автомобіля

За вказаним фактом СД відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській 09.11.2022 розпочато досудове розслідування y кримінальному провадженні №0000587 за ч . 1 ст. 358 КК України.

Клопотання слідчого подане до суду без дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

У даному випадку причиною порушення строку звернення з цим клопотанням до слідчого судді є військовий стан через масовані обстріли території України збройними силами РФ, внаслідок чого у м. Полтава є перебої з електропостачання, що неуможливило перевірку дійсності постановки автомобіля у розшук, а також упродовж декількох днів зафіксовано тривалі перебої роботи Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, дослідивши доводи сторін, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність поновлення пропущеного строку за наявності та доведеності поважності причин пропуску строку звернення з арештом щодо тимчасово вилученого майна.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так,ь відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

4. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

5. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, суд перевіряє:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Наслідками для арешту майна для ОСОБА_4 є позбавлення права користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Санкція статті 358 КК України не передбачає конфіскації.

В свою чергу, згідно матеріалів з клопотання прокурора, крадіжка автомобіля в країні Швеція відбулася 09.02.2021 року, тобто вже після оформлення реєстрації на нового власника, тому виникає питання, з якою метою Інтерпол вносив відомості про розшук, коли факт перебування автомобіля в України та власника авто є відкритими даними, через отримання відомостей по VIN-коду.

Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що проведення ряду слідчих дій з проводу встановлення причин та умов, що стали підставою для розшуку вище вказаного автомобіля не є підставою для накладення арешту та ймовірного обмеження добросовісного набувача майна

Поряд із цим, прокурором у клопотанні не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та накладення арешту на майно особи, яка не виступає в даному кримінальному провадженні підозрюваним, обвинуваченим чи потерпілим.

На підставі викладеного, враховуючи матеріали клопотання та заперечення на клопотання про арешт майна, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Поновити пропущений строк звернення з арештом щодо тимчасово вилученого майна.

У задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , подане у ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 09.11.2022, за ч.1 ст. 358 КК Українипро арешт майна - відмовити у повному обсязі.

Зобов`язати ВП №2 Полтавський РУП повернути власнику (представнику) майно, з якого знято арешт, а саме: автомобіль марки "Renault Megane" Д.Н.З. НОМЕР_3 2006 року випуску в кузові сірого кольору VIN: НОМЕР_4 який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 17.11.1970 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1