№ 243/3286/22
№ 1-кс/243/122/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 а про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, навідника 2 кулеметного взводу 6 роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001129 від 06 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2023 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання видно, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та, проходячи її посаді навідника 2 кулеметного взводу 6 роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 16 години 15 хвилин 05 грудня 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні тимчасового розташування особового складу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, будучи обуреним нецензурною лайкою, висловленою на його адресу та адресу його близьких, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці ніж, який приніс з собою, завдав один удар в область тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням великого чепця, гемоперетоніт.

06 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

09 грудня 2022 року ОСОБА_4 слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 11 годин 20 хвилин 03 лютого 2023 року.

З урахуванням часу повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 06 березня 2023 року. Проте завершити досудове розслідування до вказаної дати не представилось за можливе через необхідність провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Провести слідчі та процесуальні дії до 06 березня 2023 року не виявляється за можливе з огляду на те, що у кримінальному провадженні призначено проведення експертиз, проведення яких має довготривалий характер через завантаженість експертів.

Постановою виконувача обов`язків Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 12 грудня 2022 року клопотання слідчого задоволено. Продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000960 від 19 жовтня 2022 року, до трьох місяців, тобто до 19 січня 2023 року, включно.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судової експертизи зброї, судово-медичних експертиз, амбулаторної судової психіатричної експертизи, у разі необхідності повідомити підозрюваного ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, ознайомитися з матеріалами, які сторона захисту має намір використати в суді, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом. При цьому ризики, покладені в основу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що утримання ОСОБА_4 під вартою є таким же актуальним як і при обранні запобіжного заходу. Так, соціальний статус підозрюваного не змінився, нові соціальні зв`язки не утворилися, керівництво військової частини до слідчого або прокурора із клопотанням про передання підозрюваного на поруки не зверталися, досудове розслідування не завершено, тобто свідки не допитані в межах судове провадження в суді першої інстанції, тобто лишається актуальним ризик впливу на них.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми); вік та стан його здоров`я (стан здоров`я задовільний, пенсійного віку не досяг); міцність соціальний зв`язку в місті його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців існують обґрунтовані підставі вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду, вчинити вплив на можливих свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення).

У разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених вище ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке є позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим існує ймовірний ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив вирішити дане клопотання на розсуд суду, пояснив, що пред`явлена йому підозра обґрунтована, свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушенні він не заперечує.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на відмові в продовженні дії запобіжного заходи у вигляді тримання під варт думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

- протокол огляду місця події від 06 грудня 2022 року, відповідно до якого на ділянці місцевості, що знаходиться у лісосмузі за визначеними координатами знаходиться розташування військовослужбовців. У зазначеному розташуванні виявлено ніж з рукояттю чорного кольору, з нашаруванням ґрунту. Длина леза вказаного ножа становить 9 см, довжина рукояті 11,5 см, ширина леза 2,5 см;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які пояснили, що ОСОБА_4 , будучи обуреним нецензурною лайкою, висловленою на його адресу та адресу його близьких, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , тримаючи в руці ніж, наніс один удар в область тулуба ОСОБА_6 . Як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_6 , перебували у стані алкогольного сп`яніння;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

відповідно до якого останній розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення та показав за допомогою статиста яким чином був нанесений удар.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно мітити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну мір запобіжного заходу протягом певного часу, що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції».

Згідно з положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В проти Швейцарії» від 26 січня 1991 року зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочину підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні прокурором, як стороною кримінального провадження, доведено, що ризики, відповідно до яких до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід як тримання під вартою, не зменшилися, а також доведено, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також прокурором було доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявних ризиків, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та даного клопотання.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил по вказаному кримінальному провадженню було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 06 березня 2023 року, включно.

Виходячи з викладеного, у відповідності до вимог ст. ст. 181, 197 КПК України, суд вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно ОСОБА_4 строк тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах строку досудового розслідування, тобто до 06 березня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001129, внесеним до ЄРДР 06 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_3 , підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001129 від 06 грудня 2022 року за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до 06 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1