Справа № 751/2223/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/220/23
Категорія - ч.3 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10

представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_11

захисника - ОСОБА_12

обвинуваченого - ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000571 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Калинівка, Лугинського району, Житомирської області, житель АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта середня, працював водієм ПП «Інтер-пасс-авто», раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання - 07 грудня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_13 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Стягнуто з Приватного підприємства «Інтер-пасс-авто» на користь:

- ОСОБА_17 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_18 - 450000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_19 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_20 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_21 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_20 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_22 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_15 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_8 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_7 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_14 - 350000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_9 - 200000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_23 - 200 000 грн. моральної шкоди.

Залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_24 до приватного підприємства «Інтер-пасс-авто» та ФОП « ОСОБА_25 ».

Відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_26 до приватного підприємства «Інтер-пасс-авто».

Стягнуто з ОСОБА_13 на користь потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 витрати на правову допомогу - в розмірі 10000 грн. кожному.

Стягнуто з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати в сумі 19907,92 грн. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Скасовано арешт, накладений на автобус ««Mercedes BENZ 313 CDI», р.н. НОМЕР_1 , тахограф та документи вилучені з вказаного автобусу 07.12.2021, ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.12.2021.

Арешт накладений на: сідловий тягач марки «Daf FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_2 , в зчепленні з напівпричепом HUMBAUR HSA 2006, р.н. НОМЕР_3 , ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.12.2021; автомобіль «SCHMITZ SCS24», VIN-код НОМЕР_4 , ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021; та арешт накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ПП «ІНТЕР-ПАСС-АВТО» (ЄРДПОУ 35385916), відкритих в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528) - рахунок НОМЕР_5 (валюта рахунку - українська гривня), рахунок НОМЕР_6 (валюта рахунку - українська гривня), рахунок НОМЕР_5 (валюта рахунку євро), в межах ціни позовів, в розмірі 3000000 грн, ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 - залишено до стягнення коштів за цивільними позовами.

Вироком місцевого суду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07.50 год., ОСОБА_13 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Daf FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_2 , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR НSA 2006», р.н. НОМЕР_3 , експлуатація якого заборонена відповідно вимог п.31.1 та п.31.4.5 Правил дорожнього руху України, через несправності, які водій спроможний був виявити, а саме: не працювала система електронного керування та антиблокувальна системи гальм EBS/ABS); керування гальмівним приводом здійснювалось виключно пневматичним приводом, не гальмувались праве переднє колесо сідлового тягачу, всі праві колеса напівпричепа та ліве заднє колесо напівпричепа; механічні пошкодження шини заднього правого зовнішнього колеса сідлового тягача; понаднормовий знос малюнку протектора заднього правого внутрішнього колеса сідлового тягача; понаднормовий знос малюнку протектору шин лівого переднього, правого середнього та правого заднього коліс напівпричепа; пошкодження шин правого переднього та правого заднього коліс напівпричепа; різний малюнок протектора шин задніх коліс напівпричепа, та рухаючись автодорогою «Чернігів - Мена - Сосниця - Грем`яч», зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Мена, у порушення вимог п.2.3 (б), п.12.1 ПДР України, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожньої обстановки, технічного стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, при застосуванні гальмування, виїхав на смугу зустрічного руху, де в районі 14 км + 743,6 м вказаної автодороги здійснив зіткнення з автобусом «Mercedes-BENZ 313 CDІ», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_27 , який рухався в напрямку м. Чернігова в своїй смузі руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса «Mercedes-BENZ 313 CDI», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_27 , та пасажири автобуса: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_8 , ОСОБА_38 , отримали тілесні ушкодження, комплекс яких в сукупності має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та має прямий причинний зв`язок із настанням їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пасажир автобуса ОСОБА_39 отримала тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку з фактом настання її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Пасажир автобуса ОСОБА_23 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Пасажири автобуса ОСОБА_9 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , отримали тілесні ушкодження, які в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

Не погодившись із рішенням суду, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_14 подали апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікацію дій ОСОБА_13 , просили призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. В обґрунтування скарги послалися на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначили, що місцевим судом не було в повній мірі враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дії обвинуваченого, які призвели до загибелі багатьох людей, у тому числі їх сина - ОСОБА_29 . Вказали на відсутність у ОСОБА_13 щирого каяття з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення. Також просили задовольнити їх цивільні позови у повному обсязі. Зазначили, що стягнута місцевим судом на їх користь моральна шкода жодним чином не є співмірною тим стражданням, яких вони зазнали унаслідок загибелі сина.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого, просили призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. В обґрунтування скарги послалися на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначили, що місцевим судом не було в повній мірі враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дії обвинуваченого, які призвели до загибелі багатьох людей, у тому числі їх батька і чоловіка - ОСОБА_8 . Вказали на відсутність у ОСОБА_13 щирого каяття з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення. Також просили задовольнити їх цивільні позови у повному обсязі. Зазначили, що моральна шкода в сумі, яку вироком стягнуто на їх користь, жодним чином не є співмірною тим стражданням, які вони отримали унаслідок загибелі ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої, прокурора, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисника, представника цивільного відповідача, котрі просили вирок місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах учасниками провадження не оспорюються.

Доводи апелянтів про невідповідність призначеного ОСОБА_13 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості, є непереконливими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.

За змістом ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначене ОСОБА_13 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення зазначеним вище вимогам відповідає, воно є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи ОСОБА_13 покарання, місцевий суд, разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахував також дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Зокрема, суд урахував, що ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність у нього тяжкого захворювання.

Крім того, судом враховано і психічне ставлення обвинуваченого ОСОБА_13 до скоєного кримінального правопорушення, а також його поведінка після вчиненого. Так, обвинувачений неодноразово у місцевому та апеляційному судах просив вибачення у потерпілих та їх родичів, розкаювався у вчиненому.

Також судом було правильно враховано, що після настання дорожньо-транспортної пригоди, обвинувачений залишався на місці до приїзду поліції та «швидкої допомоги». Під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_13 у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Разом з цим, щире каяття обвинуваченого у вчиненому суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання. Жодних обставин, які б обтяжували його покарання, у цьому кримінальному провадженні не встановлено.

А тому, призначивши ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до максимального, передбаченого санкцією ч.3 ст.286 КК України, місцевий суд дійшов правильного висновку, що це буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, всі обставини, на які посилаються апелянти, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_13 покарання враховані, тому доводи про м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілих у цій частині.

Доводи потерпілих про необґрунтоване часткове задоволення місцевим судом заявлених ними цивільних позовів в частині стягнення з ПП «Інтер-Пасс-Авто» моральної шкоди, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Місцевим судом достовірно встановлено, що син ОСОБА_7 та ОСОБА_14 - ОСОБА_29 , а також батько і чоловік ОСОБА_15 та ОСОБА_8 - ОСОБА_8 , померли від спричинення тяжких тілесних ушкоджень, унаслідок вчинення ОСОБА_13 дорожньо-транспортної пригоди під час виконання ним трудових обов`язків із ПП «Інтер-Пасс-Авто», керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Daf FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_2 , в зчепленні з напівпричепом «HUMBAUR НSA 2006», р.н. НОМЕР_3 .

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 про стягнення завданої моральної шкоди з ПП «Інтер-Пасс-Авто», місцевий суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, на думку апеляційного суду, розмір стягнутого на їх користь морального відшкодування є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнали потерпілі, внаслідок загибелі близьких їм осіб.

Відтак, цивільний позов у кримінальному провадженні розглянуто з дотриманням положень статей 128, 129 КПК України та статей 15, 16, 23, 1167 ЦК України, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг потерпілих у цій частині.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4