Номер провадження №1-кс/932/3282/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВО-1» про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на базу відпочинку, яка розташована на земельній ділянці, площею 2173 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , які були накладені ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.11.2017 року по справ №200/20537/17.
Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадження за весь час не було проведено жодних слідчих дій з базою відпочинку, вона не була визнана речовим доказом, жодним особам не було пред`явлено арешту грубо порушує права заявника на володіння, користування та розпорядження майном.
У судове засідання представник власника майна не з`явився, про дату, час та місце було повідомлено належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та долучив постанову від 06.04.2022 про закриття кримінального провадження №0000314 від 28.03.2017.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Таким чином, враховуючи, що наразі кримінальне провадження №0000314 від 28.03.2017 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням обставин, які склалися, на даний час необхідність в арешті майна, відпала, що є підставою для задоволення клопотання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «СОСНОВО-1» про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт у вигляді позбавлення права на відчуження та розпорядження бази відпочинку, розташованої на земельній ділянці, площею 2173 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1