Справа №463/5019/22
Провадження №1-кс/463/196/23
У Х В А Л А

13 січня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000084 від 13 липня 2022 року,

в с т а н о в и в :

представник заявника звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000084 від 13 липня 2022 року.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова накладено арешт на вказаний автомобіль. Арешт майна був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки автомобіль марки «Mercedes-Benz» є знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі його сліди та проведення ряду відповідних експертиз. Враховуючи те, що всі необхідні слідчі дії за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які необхідні в даному кримінальному провадженні проведено, вказаний транспортний засіб знаходиться під відкритим небом, доступний опадам та іншим природним явищам, що призводить до поступового руйнування автомобіля та порушує конституційні права власника та користувача транспортного засобу, вважає, що на даний час подальше застосування арешту є безпідставним, відтак арешт повинен бути скасованим. Також зазначає, що повернення автомобіля власнику або уповноваженим ним особам і скасування арешту жодним чином не вплине на повне, всестороннє і об`єктивне проведення досудового розслідування вказаної справи.

З врахуванням наведеного, просить накладений арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» скасувати та повернути автомобіль його власнику або уповноваженим ним особам на відповідальне зберігання.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від заявника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від слідчого до суду надійшов лист, в якому зазначає, що на даний час висновок експерта до слідчого не приходив, проте огляд із залученням експерта проведено, висновки експертизи підготовлено та передано на підпис. Не заперечує щодо передачі автомобіля на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні 12.01.2023 року ОСОБА_3 підтримав клопотання, пояснив, що на час ДТП керував транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на даний час підозра йому не висунута і не встановлено хто із учасників ДТП порушив ПДР.

ОСОБА_4 клопотання підтримав, пояснив, що є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль арештований і поміщений на арешт майданчик, його зберігання є платним, автомобіль перебуває на відкритій площадці, втрачає свою вартість. Тому порушуються його права як власника майна.

В останнє судове засідання вказані особи не з`явилися.

А тому вважаю за можливе здійснити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000084 від 13 липня 2022 року внесено відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2022 року накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000084 від 13 липня 2022 року.

Згідно вказаної ухвали, 13.07.2022 під час проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із слідами ушкоджень та деформації, які виникли під час ДТП. Вилучені автомобілі згідно акту-прийому передачі поміщено на спеціальний майданчик ФОП «Віхоть», за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження слідової інформації вчиненого кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 14 липня 2022 року, вказані автомобілі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 18 липня 2022 року арешт майна накладений на підставі положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52).

З матеріалів вбачається клопотання вбачається, що ДТП, яке розслідується органом досудового розслідування мало місце 13.07.2022 року. З часу арешту майна пройшло півроку.

З врахуванням наявних матеріалів кримінального провадження та письмових пояснень слідчого щодо того, що необхідні експертизи із транспортним засобом проведені, враховуючи, що власником транспортного засобу є особа, яка не має відношення до ДТП, вказаний транспортний засіб поміщений на арешт майданчик, його зберігання є платним і автомобіль через зберігання на відкритій площадці втрачає вартість, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слідства підстав для залишення в силі арешту майна немає, у зв`язку із чим такий слід скасувати.

Разом з тим, з метою збереження речового доказу, слідчий вправі вирішити питання про передачу його на відповідальне збереження власнику, в той час як слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання задоволити.

Скасувати у кримінальному провадженні №0000084 від 13 липня 2022 року, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2022 року (справа №463/5019/22, провадження №1-кс/463/3728/22) арешт автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1