Справа № 308/9426/22
Провадження № 11-кп/4806/705/22
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

17.01.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав представник потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2022 року клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задоволено частково.

Змінено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 60 днів, а саме датою закінчення тримання під вартою є 07 лютого 2023 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом, - становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

Роз`яснено, що обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.

У відповідності до відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_5 , покладено наступні обов`язки: прибувати до суду за кожним його викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю; не відлучатись з території м. Ужгород без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000479 від 03.05. 2022 року щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати, а застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою, представник потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Суддя-доповідач, ознайомившись з апеляційною скаргою вважає, що зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 4 ст.399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

За правилами ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК.

У ч.5 ст.394 КПК України зазначено, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Це, зокрема слідує з телеологічного (цільового) тлумачення Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України щодо оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою» від 02 грудня 2020 року №1027-ІХ, якому передувало рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019. Так, у вказаному рішенні визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Викладене узгоджується з ч.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Водночас, ухвалюючи доповнення до ст.394 КПК України Верховна Рада України, діючи на виконання рішення Конституційного Суду України чітко визначила, що на відміну від стадії досудового розслідування, під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Оскільки представник потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оскаржує ухвалу суду першої інстанції про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, що, враховуючи ч. 2 ст. 392 КПК України, не підлягає оскарженню під час судового провадження в суді першої інстанції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає розгляду, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яку подав представник потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2022 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя