Справа № 308/586/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/488/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0000010, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру, за якою просить: скасувати повідомлення про підозру оголошене в межах кримінального провадження внесеного 13.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України та кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України підозрюваною ОСОБА_6 та зобов`язати прокурора Закарпатської обласної прокуратури, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, у вказаному вище кримінальному провадженні, внести відомості до ЄРДР щодо скасування оголошеної підозри. Захисник посилався на те, що зважаючи на той факт, що при внесенні 13.01.2022 даних про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, які є нетяжкими злочинами і так як станом на цю дату встановлено винних осіб не було, в силу вимог імперативності п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурор був зобов`язаний звернутись до суду та закрити провадження за даними статтями. Вказане також не було зроблено і 26.10.2022 після перекваліфікації злочинів та встановлення всіх даних в провадженні № 0000010. Саме повідомлення про підозру вручене поза межами строку притягнення до відповідальності, в справі де прокурор був зобов`язаний взагалі закрити провадження, що ставить поза межі визначені законом факт повідомлення про підозру як за однією так і за іншою статтею. Крім того, посилається на безпідставність висунутої підозри. Обставини викладені у повідомленні про підозру є нічим іншим як переведенням справ цивільної (господарської, в залежності від суб`єктного складу сторін) юрисдикції в кримінальну

-2-

площину для підтвердження показників «ефективності» правоохоронної діяльності. ОСОБА_6 , проводячи в червні 2018 державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за Іпотекодержателем по іпотечному застереженню, в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», діяла у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, із змінами і доповненнями. Під час внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям відповідних розділів у ньому, оперувала виключно відомостями, які містились в представлених їй Іпотекодержателем документах, перелік яких визначено вказаними вище законом. У повідомленні про підозру не зазначено жодним чином, які саме неправдиві відомості з відкриттям відповідного розділу у ДРРП внесла ОСОБА_6 із злочинним умислом і чи взагалі у неї був такий умисел. Разом з тим, захисник звернув увагу на те, що у ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на той час, визначено «Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом».

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ГУ НП в Закарпатській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження за № 0000010, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 26.05.2022 старшим слідчим в особливо важливих справах відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000010 від 13.01.2022, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362 КК України, а саме в несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї та ч. 2 ст. 358 КК України, підроблення документів, тобто складання та видача нотаріусом завідомо підроблених офіційних документів, які надають певні права. Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані сторонами в судовому засіданні, в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважала, що матеріалами скарги не доведено, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є очевидно протиправним та необґрунтованим. Слідчий суддя прийшла до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 26.05.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 358 , ч. 1 ст. 362 КК України у кримінальному провадженні № 0000010 відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України. При врученні повідомлення про підозру слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а доводи сторони захисту є такими, що не тягнуть за собою скасування повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник-адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвали слідчого судді від 07.09.2022 скасувати та ухвалити нову, якою скасувати повідомлення про підозру оголошену в межах кримінального провадження внесеного 13.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України та кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України підозрюваній ОСОБА_6 , та зобов`язати прокурора Закарпатської обласної прокуратури, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення

-3-

досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, у вказаному вище кримінальному провадженні, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо скасування оголошеної підозри. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, та суперечить вимогам кримінального процесуального закону. Судом не було належним чином досліджено та проаналізовано суть оголошеної підозри, виходячи з того, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу, крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого їй злочину, кримінального проступку/правопорушення. Просить звернути увагу на наступні обставини: так, в червні 2018 до ОСОБА_6 з приводу державної реєстрації права власності по іпотечному застереженню, в порядку ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку» звернувся громадянин ОСОБА_7 , надавши відповідний пакет документів, а саме: іпотечний договір № 26 (з майновим поручителем) від 15.05.200, пункти 4.1, 4.2, 4.5 п.4.5.3 містять іпотечне застереження; додатковий правочин про внесення змін і доповнень до іпотечного договору № 26 (з майновим поручителем) від 15.05.2007, яким вказані вище пункти не змінювались; договір передачі прав за іпотечним договором № 26 від 15.05.2007 за реєстровим № 992, іпотечним договором № 26/1 від 15.05.2007 за реєстровим № 995, іпотечним договором № 65 від 10.08.2006 за реєстровим № 3751 та іпотечним договором № 65/1 від 10.08.2006 за реєстровим № 3764, у відповідності до змісту якого ОСОБА_7 набув прав іпотекодержателя за договором № 26; копію вимоги про усунення порушень зобов`язання від 03.10.2017, виданих ОСОБА_7 ; копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржникам та майновим поручителям-іпотекодавцям, що підтверджували наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя; висновок про вартість майна станції технічного обслуговування, автомийки та магазину загальною площею 905,8 кв.м по АДРЕСА_1 , складений оцінювачем ОСОБА_8 від 08.12.2017; висновок про ринкову вартість земельної ділянки площею 0,843 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:003:0071, складений оцінювачем ОСОБА_8 від 08.12.2017. Під час здійснення повноважень державного реєстратора, згідно положень ст. 18-27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла станом на 18.06.2018, ОСОБА_6 було вчинено наступний комплекс дій: 1) після встановлення особи заявника, перевірки наявності документів про сплату адміністративного збору, перевірки наявності і змісту оригіналів документів, необхідних для заявленої реєстрації прав, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру нею було зареєстровано, сформовано та роздруковано заяву про державну реєстрацію прав № 28759623 від 18.06.2018 (щодо права власності на об`єкт нерухомості - станція технічного обслуговування, автомийка та магазин, адреса: АДРЕСА_1 ) та заяву про державну реєстрацію прав № 28760657 від 18.06.2018 (щодо права власності на об`єкт нерухомості - земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :17:003:0071, які були засвідчені підписом нотаріуса та відповідно заявника ОСОБА_7 ; 2) виготовлено електронні копії документів, поданих заявником для

-4-

державної реєстрації прав, шляхом їх сканування та розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлено відсутність раніше зареєстрованих інших заяв на це саме майно; 4) здійснено пошук у Державному реєстрі прав відомостей про нерухоме майно, право власності на та суб`єкта цього права, інших речових прав та суб`єкта цих прав, іпотеку та суб`єкта цього права, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав; 5) за результатами проведеної перевірки документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав, було встановлено відсутність підстав, визначених у ст. 23-25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, яка діяла станом на 18.06.2018; 6) за результатами розгляду вище вказаних заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_6 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; 7) після прийняття вказаних вище рішень, зважаючи на наявність в Державному реєстрі прав відповідних розділів, вже відкритих державним реєстратором ОСОБА_9 , ОСОБА_6 були внесені відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав до вже відкритих розділів Державного реєстру прав; 8) сформовано відповідні Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексні номери 128455589 та 128457194 від 21.06.2018 та видано такі заявнику ОСОБА_7 ; 9) внаслідок необхідності виправлення технічних помилок у відомостях про суб`єкта права власності (були виявлені заявником) нею були за допомогою програмних засобів сформовані Заява про внесення змін до запису Держреєстру речових прав на нерухоме майно (виправлення помилок у відомостях про власника та підстав виникнення права власності) реєстраційний номер 28827819 від 21.06.2018 та заява про внесення змін до запису Держреєстру речових прав на нерухоме майно (уточнення відомостей про власника); 10) за результатами розгляду цих заяв і перевірки відповідних даних, після внесення змін щодо зазначених відомостей у відповідні розділи Державного реєстру прав, того ж дня 21.06.2018, ОСОБА_6 було сформовано нові витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексними номерами 128467876 та 128470368, які були видані на руки заявнику ОСОБА_7 . Вважає, що всупереч вищенаведених обставин, судом не було повністю проаналізовано всіх даних, які були подані стороною захисту і констатовано факт достатності даних для існування обґрунтованості підозри. Крім того, захисник-адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на оскарження ухвали суду від 07.09.2022, повний текст якої було проголошено 09.09.2022 без присутності сторін та її копію отримано 12.09.2022.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваної та її захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від підозрюваної та її захисника не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

-5-

Однак, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 09.09.2022 повний текст оскаржуваної ухвали було проголошено без участі сторін (а. с. п. 164), з долученого до апеляційної скарги скріншоту слідує, що копію оскаржуваної ухали отримано через систему «Електронний Суд» - 12.09.2022, інших даних щодо отримання копії ухвали, матеріали справи не містять, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

За приписами ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_5 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

-6-

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості якого 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

26.05.2022 старшим слідчим в ОВС ГУ НП в Закарпатській області було винесено постанову про перекваліфікацію кримінальних правопорушень з ч. 3 ст. 362 КК України на ч. 1 ст. 362 КК України та з ч. 3 ст. 365-2 на ч. 2 ст. 358 КК України.

В подальшому слідчим за погодження з прокурором 26.05.2022 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 358 КК України ОСОБА_6 23.06.2022 старшим слідчим в ОВС ГУ НП в Закарпатській області було винесено повідомлення про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів справи та 24.06.2022 вручені підозрюваній та захиснику. В подальшому 28.06.2022 стороною захисту було розпочато ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими доводами. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

-7-

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав закріплених в КПК, а саме: п. 16 ч. 3 ст. 42 та п. 10 ч. 1 ст. 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати - підозрюваний, його захисник або законний представник.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру: повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення); зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного; підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК)

Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру: підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування); підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).

Необґрунтованість підозри: повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення; матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На переконання колегіїсуддів, при складанні підозри та її врученні, органом досудового розслідування зазначені вимоги було дотримано в достатній мірі. Обґрунтування і доводи скарги захисника в цій частині є належним чином немотивованими і такими, що не узгоджуються з приписами кримінального процесуального закону.

Разом з тим, скарга захисника ОСОБА_10 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Колегія суддів враховує і те, що ч. 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж

-8-

переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Виходячи зі змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується доказами, зокрема: копією іпотечного договору № 61/1 від 10.08.2006; висновками експертів № 4/139 від 11.05.2019 та № 19/9/1-150-СЕ/19 від 16.03.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 11.02.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 11.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.05.2019; копією договорів про передачу прав за Іпотечними договорами, копіями рішень про внесення змін до запису

-9-

Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 41727250 від 21.06.2018 та № 41727583 від 21.06.2018, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 128467876 від 21.06.2018 та за № 128457194 від 21.06.2018 та іншими матеріалами справи.

При цьому, в апеляційній скарзі стороною захисту не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру чи спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі твердження захисника ОСОБА_5 аналогічні, що і в скарзі до слідчого судді, підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься супровідний лист від 06.07.2022 за № 09/2-123-22, згідно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000010 від 13.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 362 та ч. 2 ст. 358 КК України скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

За таких обставин, колегія суддів переконана, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, яка ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 без задоволення

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2022.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2022, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 358 ч. 1 ст. 362 КК України у кримінальному провадженні № 0000010, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді