Справа № 559/2970/22
Провадження № 1-кп/559/60/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000314 від 16.08.2022 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вараш (м. Кузнецовськ), Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим, востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 за вчинення злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців, однак, будучи умовно-достроково звільненим 21.02.2022 з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком 10 місяців, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин.

Встановлено, що 16 серпня 2022 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в недобудованому приміщенні церкви «Вознесіння Господнє», що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Сурмичі, 44, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, здійснив крадіжку фітнес браслета марки «Хіаоті Мі Smart Band 6», вартістю 554,00 гривні, що знаходився без нагляду в кімнаті цього приміщення, та належить ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_3 непомітно залишив місце події, разом з викраденим майном, і таким чином перевів викрадене майно в своє протиправне володіння, та отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорює. Він неодноразово судимий, звільнився на УДО з Катеринівської колонії і одразу з 22.02.2022 проживав з віруючими людьми впродовж 4 місяців. Намагався пройти програму реабілітації, третім етапом якої було спробувати жити самостійно. Він ще близько місяця жив у АДРЕСА_1 . Хотів налагодити стосунки із дружиною, яка проживала окремо, але коли вона його покинула, то зірвався. Це було в серпні місяці року, коли почалась війна. Він не знав, що за крадіжку в умовах воєнного стану дають більше, ніж за звичайну. Випив дві баночки енергетика Рево і оп`янів, не пам`ятає як і чому опинився в м. Дубно, але знав тут лише пастора. Взяв той годинник, коли ніхто не бачив - це був звичайний чорний смарт-годинник як браслет на руку. В приміщенні нікого не було, це те місце, куди і потім на відтворення їздили, - єдине, яке він знає в м.Дубно, годинник лежав на дошці біля телефону. Він хотів закласти годинник водію маршрутки, щоб доїхати додому в м. Рівне, бо грошей не мав. Визнає, що взяв чужу річ з корисливою метою. Ходив з тим годинником в кармані кілька годин по м.Дубно, міста не знає, потім його зупинили працівники поліції, які шукали і спитали, чи не брав годинник. Він одразу зізнався і в відділку поліції все добровільно сам видав. Просить врахувати, що кається. Зараз йому соромно і за крадіжку, і за те, як поводився раніше в цій справі вже в суді, просить у всіх пробачення.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти застосування ч.3 ст.349 КПК України. При обранні міри покарання покладається на розсуд суду.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, при правильному розумінні змісту фактичних обставин справи, переконавшись в добровільності позиції сторін і роз`яснивши наслідки, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфіковано правильно за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що за ст.12 КК України є тяжким злочином. Також враховуються дані про особу винного, який є молодим чоловіком, без міцних соціальних зв`язків, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку в лікарів-психіатра чи -нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий - близько десяти разів за вчинення здебільшого корисливих кримінальних правопорушень та один раз за правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів. Так, востаннє ОСОБА_3 засуджений Рівненським міським судом Рівненської області 16.06.2020 за ч. 2, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, але згідно ухвали Сарненьского районного суду Рівненської області від 11.02.2022 було вирішено його звільнити умовно-достроково з невідбутим терміном покарання в 10 місяців. 21.02.2022 ОСОБА_3 був звільнений умовно-достроково з державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» з невідбутою частиною покарання 10 місяців. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить також і видача викраденого майна ОСОБА_3 . При цьому обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, оскільки стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 в матеріалах кримінального провадження не зафіксовано. Беручи до уваги все зазначене в сукупності, позицію учасників процесу, суд робить висновок, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання на мінімальні межі санкції ч.4 статті 185 КК України. Також суд вважає справедливим і таким, що забезпечить досягнення мети покарання, яке передбачає не лише кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень за ч.2 ст.50 КК України, призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового, а не повного складання невідбутої частини, згідно ст.71 КК України, визначивши остаточно мінімально можливий термін покарання в виді позбавлення волі. Суд сподівається, що ОСОБА_3 після відбування призначеного покарання докладе більше зусиль для соціалізації, працевлаштуння та організації побуту, щоб більше не повертатись до вчинення кримінальних правопорушень.

В межах розгляду цієї справи до ОСОБА_3 слідчим суддею було застосовано запобіжний захід в виді цілодобового домашнього арешту, проте обвинувачений ухилився від суду і залишив місце проживання, тричі оголошувався судом в розшук: 13.12.2022, 05.01.2023, 26.01.2023. Був затриманий працівниками поліції з метою приводу в суд для розгляду клопотання про тримання під вартою о 13.00 год. 24.01.2023, проте по минуванню 36 годин, вже після явки до суду, залишив приміщення через вікно із зали судових засідань. Фактично тримається під вартою згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду з 15.02.2023 в межах іншого кримінального провадження. Тому 2 дні затримання в цій справі необхідно врахувати ОСОБА_3 в строк тримання під вартою з розрахунку день за день згідно ч.5 ст. 72 КК України. І до набрання вироком законної сили, для забезпечення можливості його виконання в умовах воєнного стану, утримувати ОСОБА_3 під вартою.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати за вимогами ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.71, ч.4 ст.185 КК України, ст.100, 124, 174, 349, 366-371, 373-376,ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020, за сукупністю вироків, шляхом частково складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_3 під вартою. Початок строку відбування покарання рахувати з 10.04.2023. У строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення впродовж 36 годин з 13.00 год. 24.01.2023 внаслідок його затримання згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.01.2023 №559/2970/22 з розрахунку день за день згідно ч.5 ст. 72 КК України, а саме: два дні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речовий доказ у справі: фітнес браслет марки «Хіаоmі Мі Smart Band 6», що переданий на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити власнику ОСОБА_8 .

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захиснику повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1