Провадження № 11-кп/824/1879/2022 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого ? судді ОСОБА_2 ,

суддів ? ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0001662 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодечно Мінської області, Республіки Білорусь, громадянина України, неодруженого, працюючого мийником у ТОВ «Віннер Автомотів», з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено

за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки;

на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (вид якої буде визначений органом пробації).

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати;

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , приблизно о 08 годині, 12 вересня 2021 року, перебуваючи в недобудові, яка розташована по проспекту Георгія Гонгадзе, 18-Е у м. Києві, з метою задоволення статевої пристрасті вчинив розпусні дій щодо малолітньої ОСОБА_9 , з якою познайомився напередодні, а саме, торкався за її груди та засовував руку під її спідню білизну.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, указав на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що поза увагою місцевого суду залишились дані про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого та конкретні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Призначаючи покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд хоча і враховував дані що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, однак непослідовно та нелогічно поклав їх в основу рішення про можливість застосування до обвинуваченого такого звільнення, оскільки наведені дані ним вже було покладено в основу рішення про можливість призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 156 КК України. На переконання апелянта, в матеріалах кримінального провадження відсутні конкретні дані про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченим та можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 156 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 указав на необґрунтованості її доводів. Зазначив, що місцевий суд прийняв правильне рішення призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, належним чином мотивувавши своє рішення. Зауважив, що представник потерпілої у поданій нею заяві до місцевого суду не заперечувала щодо можливості застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 , а також прокурор, який просив в судових дебатах призначити покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст. 75 КК України. Поряд з цим, захисник звернув увагу, що апеляційна скарга прокурора подана поза межами строків, визначених ч. 2 ст. 395 КПК України. Відтак, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка подану апеляційну скаргу підтримала, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 156 КК України учасниками судового провадження не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку в частині покарання, а саме, безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, то вони не грунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, може дійти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається із вироку суд першої інстанції при вирішенні питання про покарання врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, по місцю проживання характеризується в цілому добре, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також колегія суддів зважає і на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та думку потерпілої і законного представника, які вважали, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Зазначені обставини у їх сукупності указують на законність висновків суду першої інстанції про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та необгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора у цій частині.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Аналізуючи обставини, із якими було пов`язане призначення обвинуваченому покарання у поєднанні із даним, які характеризують особу обвинуваченого, а також у поєднанні із соціально-побутовими уявленнями обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для посилення цього покарання, в тому числі і шляхом ухвалення рішення про реальне відбування призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вище викладене, вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цього вироку колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із дня проголошення, засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_10