Справа № 944/4983/22
Провадження №1-кс/944/28/23
13.01.2023 рокум.Яворів
ОСОБА_2 в клопотанні зазначає, що електричний самокат був оглянутий за участю експертів та на момент подачі клопотання всі експертизи проведені, тому на даний час відпала потреба в арешті майна, електричний самокат необхідний йому для використання у повсякденному житті.
Дослідивши вказане клопотання та матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, ст. 174 КПК України чітко визначає суб`єктний склад осіб, які мають право звертатися з клопотанням, зокрема це: підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Оскільки КПК України не містить положень щодо представника власника майна та яким чином підтверджуються його повноваження, то слід враховувати норми ст.131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді, оскільки вони є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя та відповідають гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу.
Також, для випадків неврегульованості певних питань у ч.6 ст.9 КПК передбачено правило, згідно з яким у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом (п. 3 ч. 1 ст. 7 КПК).
За змістом п.3 ч.1 ст.7 КПК, який розкритий у ч.1 ст.10 КПК, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що у кримінальному провадженні власником майна, на яке накладено арешт, може бути особа, яка за змістом КПК може бути представником іншого учасника кримінального провадження, з якими його можна порівняти. При цьому, підтвердження повноважень представника власника майна у кримінальному провадженні має здійснюватися у такій формі та порядку, які не наділятимуть останнього привілеями та не обмежуватимуть у порівнянні з іншими учасниками кримінального провадження. Тобто, з дотриманням засади рівності перед законом і судом всіх учасників кримінального провадження. І такі форма та порядок підтвердження повноважень представника власника майна у кримінальному провадженні повинні бути такими ж, як і при підтвердженні повноважень представників інших учасників кримінального провадження, з якими його можна порівняти.
Тому порядок і форма підтвердження повноважень представника власника майна, задля дотримання засад рівності перед законом і судом, повинні бути такими ж самими, як і передбачені для інших учасників кримінального провадження (ч. 3 ст. 58, ч. 2 ст.63, ч. 2 ст. 64-1, ч. 5 ст. 64-2 КПК).
За змістом вищевказаних норм кримінального процесуального закону, представником вказаних учасників кримінального провадження може бути: захисник, тобто адвокат в розумінні ст.45 КПК України; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи (ч. 2 ст. 58, абз. 4 ч. 1 ст. 64-1, абз. 3 ч. 4 ст. 64-2 КПК).
Отже, власником чи представником власника майна, який звертається із клопотанням про скасування арешту майна, аналогічно вказаним вище приписам, є особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (адвокатом), керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, а також працівник юридичної особи.
При цьому можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в т. ч. під час підписання та подання клопотання в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.
За правилами п.2, 3 ч. 3 ст.58, ч.2 ст.63, п.2, 3 ч.2 ст.64-1, п.2, 3 ч.5 ст.64-2 КПК України повноваження на участь у провадженні представників можуть підтверджуватися: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги; копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником є працівник відповідної юридичної особи.
До матеріалів клопотання не додано жодних належних та допустимих доказів того що ОСОБА_2 уповноважений звертатися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на електричний самокат.
За таких обставин, клопотання слід повернути заявнику.
Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1