Справа № 342/38/23
Провадження № 1-кп/342/61/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000052 від 01.07.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого та щодо якого за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України 10.09.2018 скеровано обвинувальний акт до суду,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Калуш. Івано-Франківської областіта жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

16.01.2023 до Городенківського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000052 від 01.07.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 16.01.2023 обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стали та повторно вчинили умисні корисливі злочини.Так, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив на особисте збагачення, ОСОБА_4 попередньо вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в житло, 30 червня 2021 року, в період часу з 06.45 год по 14.00 год, розуміючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає, проникли на територію домогосподарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_3 , де шляхом відважування метало-пластикового вікна, проникли в житловий будинок АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали майно та грошові кошти ОСОБА_7 на загальну суму 1 115 007 грн., що більше як у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром. Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденими коштами та майном покинули будинок ОСОБА_7 , а викраденим розпорядилися на власний розсуд. Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, розуміючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає, 26.07.2021 в період часу з 07 год 40 хв по 14 год 15 хв таємно проникли на територію домогосподарства ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , де шляхом відважування метало-пластикового вікна проникли в будинок АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно та грошові кошти останнього на загальну суму 148 432 грн, чим завдали значної шкоди потерпілому. Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденими коштами та майном покинули місце злочину, а викраденим розпорядилися на власний розсуд. Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, розуміючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає,15.08.2021 в період часу з 02 год 00 хв по 14 год 00 хв, шляхом відважування метало-пластикового вікна, проникли в квартиру АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрали її майно та грошові кошти на загальну суму 77 329,2 грн. Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденими коштами та майном покинули місце злочину, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше судимий:

-09.01.1998 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку 1 рік, штраф 680 грн;

-10.08.1999 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 81 КК України ( в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку 2 роки, штраф 680 грн;

-29.02.2000 року Калуським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 81 КК України ( в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі із іспитовим терміном 1 рік;

-31.01.2001 року Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 81 КК України ( в редакції 1960 року) на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

-12.05.2005 року Тернопільским районним судом за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-11.06.2009 року Калуським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі та щодо якого за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України 10.09.2018 скеровано обвинувальний акт до суду.

21.05.2018 ОСОБА_4 звільнений з-під варти під заставу в сумі 140 960 гривень.

06 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 5 ст. 185 КК України.

06 жовтня 2022 року ухвалою Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 372150 грн строком до 04 грудня 2022р. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.11.2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 продовжено до 28 січня 2023 року. 16 січня 2023 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України направлено на розгляд до суду.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами пред`явлення до впізнання по фотографіях, висновками судових експертиз, виявленими та вилученими речовими доказами, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та інших матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 та, відповідно, до 12 років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачений усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини у суді;

-п. 3 - незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їх анкетні дані;

-п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування/суду;

-п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює, джерело існування не відоме та з метою отримання коштів може знову вчиняти злочини проти власності. Окрім цього, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід та проводиться судове слухання, однак він продовжує займатись злочинною діяльності та вчинив нові умисні кримінальні правопорушення.

У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам. За таких обставин просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що клопотання отримав завчасно та ознайомився з ним. В судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки деякі ризики зазначені в клопотанні прокурора відпали. А також просив, якщо у разі суд вирішить обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_4 розмір застави, яка буде помірна для нього та достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Потерпілий погодився із клопотанням та думкою прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодились із думкою захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 5 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненого в особливо великих розмірах.

06 жовтня 2022 року ухвалою Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 372150 грн строком до 04 грудня 2022р.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.11.2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 продовжено до 28 січня 2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, та інші обставини в їх сукупності. Зокрема, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, за останній, відповідно, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім іншого судом враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також і те, що він неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, джерело існування не відоме та з метою отримання коштів може вчиняти злочини проти власності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п.1,3,4,5, оскільки заслуговує на увагу те, що обвинувачений ОСОБА_4 зважаючи на можливість бути притягнутим до відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк до 6 та, відповідно, до 12 років може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їх анкетні дані, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не з`являючись на виклики до суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід та проводиться судове слухання, однак він продовжує

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається прокурор у поданому клопотанні, і суд вважає такі ризики наявними.У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що на даний час, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні. Тому слід задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд враховує його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного доходу.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне визначити заставу в межах 120 (ста двадцяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 322080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесять) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком суду, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах 120 (ста двадцяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 322080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесять) гривень , з покладенням на обвинуваченого передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 177, 182-184, 193, 194, 196-197, 199, 284, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 24.03.2023 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 120 (ста двадцяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 322080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесять) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні;

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1