Провадження № 1-кс/752/390/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002682 від 10.11.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, офіційно не працюючого, неодруженого, раніше судимого (зі слів), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002682, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002682, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2022, приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_8 за місцем їх проживання, що розташоване в лісосмузі на приблизній відстані 50 метрів від Свято-Покровського Голосіївського монастиря, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке являє собою саморобний шатер.

В один момент, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на фоні особистих неприязних відносин. Під час даного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 .

Діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_5 взяв зі столу ніж типу моноблок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс зазначеним ножем два удари в область грудної клітини останнього. Від отриманих ударів, ОСОБА_8 , втративши рівновагу, впав на землю та помер.

В подальшому ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину.

Злочинними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця, внаслідок чого настала смерть останнього.

12.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.11.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.01.2023 до 21:47 год.

Слідчий зазначає, що двомісячний строк розслідування закінчується 12.01.2023, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки, необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз, висновок амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи.

Керівником Голосіївської окружної прокуратури м. Києва було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 12.02.2023.

Також слідчий у клопотанні посилається на те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий просить продовжити щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без альтернативи внесення застави в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчими слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002682, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.11.2022 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.01.2023 до 21:47 год.

Керівником Голосіївської окружної прокуратури м. Києва було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 12.02.2023.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого доОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив такі докази: протокол огляду місця події, протоколи допитів свідків, висновок спеціаліста, інші відомості, долучені до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення, і на їх основі можна дійти висновку, що на цьому етапі кримінального провадження є виправданим подальше розслідування.

Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1,3,4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду не зменшився та залишається бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у даному кримінальному провадженні з метою ненадання органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи ключову рольОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні,на переконання слідчого судді ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, продовжує бути актуальним.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Керівником Голосіївської окружної прокуратури м. Києва було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 12.02.2023. Як зазначено в клопотанні слідчого, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки у кримінальному провадженні наявна необхідність у проведенні/закінченні слідчих (розшукових), процесуальних дій, зокрема, необхідно: отримати висновок судово-медичних експертиз та висновок амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи.

Виходячи з того, що постановою керівника Голосіївської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.02.2023, є підстави для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого відносно підозрюваного.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному злочину та продовження існування доведених трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження застосування запобіжного заходу є необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним трьом ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Враховуючи те, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України, зважаючи на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, беручи до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Визначаючи строк на який необхідно продовжити тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 12.02.2023; строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України). Таким чином, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, на 35 днів, до 12.02.2023 включно.

Керуючись статтями 115, 132, 176, 177, 178, 183, 193-197, 199, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме по 12.02.2023 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 16.01.2023 р. о 17.50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1