Справа № 516/248/22
Провадження № 1-і/516/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Голопристанського відділу Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференцзв`язку клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області перебуває в провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000023 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В ході розгляду кримінального провадження судом, за клопотанням прокурора було обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З 03 жовтня 2022 року територіальна підсудність Голопристанського районного суду Херсонської області на підставі розпорядження Голови Верховного Суду визначена за Теплодарським міським судом Одеської області.

05 січня 2023 року до Теплодарського міського суду Одеської області від прокурора Голопристанського відділу Скадовської окружної прокуратури Херсонської області надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2021 близько 01:20 години, шляхом відкриття незамкнутої вхідної хвіртки, проник до території домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку, за вказаною адресою, де здійснив напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після нанесення ОСОБА_5 . ОСОБА_8 одного удару невідомим предметом, зовні схожим на металеву арматуру, потерпіла впала на підлогу, ОСОБА_6 сівши поверх потерпілої та схопивши обома руками за волосся, наніс численні удари головою потерпілої об підлогу, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливи в м`які тканини, синець (кровопідтьок) обличчя, крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м`які тканини грудної клітки справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 9/ГП від 23.01.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час нападу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 шляхом ривку із шиї потерпілої ОСОБА_8 , незаконно заволодів ланцюжком жовтого кольору, який, відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від 22.01.2021 про вартість, становить 180 гривень та грошовими коштами купюрами номіналом по 200, 100 та 50 гривень, в сумі 4950 гривень, що належать ОСОБА_7 , після чого зникли з місця кримінального правопорушення залишивши територію вказаного домоволодіння, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 180 гривень та потерпілій ОСОБА_7 на суму 4 950 гривень.

У ході розслідування кримінального правопорушення, 22.01.2021, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ч.187 КК України.

22.01.2021 слідчим суддею Голопристанського районного суду Херсонської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

В ході розгляду кримінального провадження судом по суті обраний раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_5 неодноразово продовжувався.

В обґрунтування внесеного клопотання щодо наявності підстав для продовження обраного запобіжного заходу прокурор послався на те, що обвинувачений маючи судимості за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, які не знято та не погашено, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років позбавлення волі.

Також прокурором зазначено, що ОСОБА_5 не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх дітей та близьких рідних похилого віку не має, що, на думку прокурора, свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, за місцем останнього фактичного проживання характеризується негативно, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він продовжить вчиняти нові злочини, оскільки у нього немає постійного джерела доходу. Підстави обрання та продовження дії запобіжного заходу не змінились, а тому відсутні підстави зміни такого заходу на більш м`який, на думку прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора та окремо зазначали, що прокурором не доведено наявність ризиків щодо можливого переховування обвинуваченого, не враховано прокурором наявність у обвинуваченого дітей та дружини. Просили застосувати відносно обвинуваченого біль м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Дослідивши клопотання, а також інші матеріали кримінального провадження, отримавши заперечення обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Як вбачається з дослідженого клопотання ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів.

Незважаючи на доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для тримання його під вартою, суд вважає, що вищезазначені негативні характеристики ОСОБА_5 , а також суспільний інтерес у розгляді кримінального провадження, слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які із спливом часу не зменшилися, а тому подане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 як і раніше обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосування насильства, за який законом передбачено максимальне покарання до дванадцяти років із конфіскацією майна, таким чином він може ухилитися від явки до суду та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину проти власності, не має постійного джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для існування.

Таким чином, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Доводи обвинуваченого та його захисника, на думку суду, не спростовують дані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу.

Крім того, доводи обвинуваченого щодо відсутності підстав для продовження строку тримання під вартою, оскільки підозра є необґрунтованою судом до уваги не приймається, за таких підстав.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

Приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду робити висновки щодо наявності, або відсутності обґрунтованості обвинувачення.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Тобто, суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про обрання або продовження строку тримання під вартою (у разі його наявності), не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Окрім того, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_5 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли останній перебував у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин суд не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, при розгляді клопотання про обрання чи продовженні строку запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного і того, що по справі слід провести судовий розгляд, а інтереси суспільства та держави в даному випадку привалюють над інтересами особи, її особистої свободи та недоторканості, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Голопристанського відділу Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 12 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1