Справа № 711/6188/22
Номер провадження 1-кп/711/525/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001374 від 09.09.2022, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, депутатом, військовослужбовцем, учасником бойових дій, не являється, групи інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.12.2021 Придніпровський районним судом м.Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до 1 місяця арешту, звільнений 21.03.2022 по відбутю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2022 у невстановлений період часу, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Надпільна, м.Черкаси за раптово виниклим умислом на незаконне придбання психотропної речовини, діючи повторно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, незаконно, придбав шляхом знахідки фольговий згорток з порошкоподібною речовиною, білого кольору та з моменту придбання зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту. У подальшому 09.09.2022 близько 18 год. 55 хв. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту раніше придбану ним, порошкоподібну речовину у фольговому згортку, яку незаконно зберігав при собі, перебував неподалік житлового будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками поліції, які виконували службові обов`язки по забезпеченню громадського порядку на території м.Черкаси, після чого в ході застосування до останнього превентивних заходів встановлено, що останній зберігає при собі заборонені в обігу речовини.

09.09.2022 року в період часу з 21 год. 04 хв. по 21 год. 14 хв. під час проведення огляду місця події за участю ОСОБА_4 у присутності понятих було виявлено фольговий згорток, із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого складає 1,241 г., після чого виявлений фольговий згорток із речовиною вилучено у якості доказу та упаковано до сейф-пакету.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.309 КК України, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що дійсно 09.09.2022 року він знайшов фольгований згорток з психотропною речовину, яку вирішив залишити для власного вживання. В подальшому вказаний фольгований згорток з порошкоподібною речовиною зберігав при собі, та перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції. В подальшому працівниками поліції у нього був виявлений вищевказаний згорток з наркотичною речовиною, який у присутності понятих було у нього вилучено. В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обст авин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, покази якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального праворушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини, особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.309 КК України, без мети збуту.

П.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за ст.309 КК України, даних про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності суду не надано, офіційно не працевлаштований, групи інвалідності не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Про цю обставину, на думку суду, свідчать показання ОСОБА_4 , які не спростовані стороною обвинувачення, зокрема, що він визнав вину та щиро покаявся у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України,судом не встановлено.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та з урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробовуванням, згідно ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні обвинуваченого, не обирались.

Цивільний позов не заявлений.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.7, 100, 124, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну (в перерахунку на основу) становить 1,124 г, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області після набрання вироком законної сили, знищити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової хімічної експертизи від 28.10.2022 № СЕ-19/124-22/9879-НЗПРАП у розмірі 755 грн. 12 коп., стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1