Справа № 755/1622/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005495 від 25.10.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-04.07.2011 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, дійшли спільної згоди та розробили спільний злочинний план, спрямований на вчинення умисного корисного злочину проти власності, поєднаного з проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, 25 жовтня 2020 ОСОБА_7 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення корисного злочину, поєднаного з проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, прибули за адресою: АДРЕСА_2 та піднялись на 9-й поверх вказаного будинку, з метою спостереження за квартирою АДРЕСА_3 .

Так, 25.10.2020 приблизно о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, переконались, що мешканець квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою ОСОБА_8 покинув приміщення зазначеної квартири.

Після чого, ОСОБА_7 , разом із невстановленим досудовим розслідуванням особами, вважаючи що у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , відсутні мешканці, діючи спільно, узгоджено за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного корисно злочину проти власності поєднаного з проникненням до житла, з метою усунення перешкод пов`язаних із проникнення до приміщення квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, користуючись заздалегідь заготовленим знаряддям для вчинення злочину- відмички, відчинили замок вхідних дверей та проникли до вищевказаної квартири.

В подальшому, проникнувши до вищевказаної квартири, ОСОБА_7 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, побачили потерпілу ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала у зазначеній квартирі, та яка в свою чергу, також помітила останніх, у зв`язку із чим дії ОСОБА_7 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, почали носити відкритий характер.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 діючи спільно, узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на вчинення умисного злочину проти власності, поєднаного з проникненням у житло, продовжили реалізацію спільного злочину.

Так, невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи спільно з ОСОБА_7 , який на той момент перебував поряд з потерпілою ОСОБА_4 та спостерігав за її поведінкою, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, вчиненого в особливо великих розмірах, групою осіб, усвідомлюючи, що їх дії були помічені потерпілою ОСОБА_4 , з метою неможливості їх ідентифікації, перенесли сейф, який знаходився у кімнаті, де перебувала потерпіла, до іншої кімнати вищевказаної квартири та шляхом застосування, раніше заготовлених знарядь для вчинення злочину, відчинили дверцята вказаного сейфу та заволоділи грошовими коштами в сумі 10 0000 гривень та 68 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 25 жовтня 2020 року (28,265 грн.) становило 1 922 020 грн, які належать потерпілій.

В подальшому, заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_7 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, вийшли із приміщення квартири АДРЕСА_4 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, завдали потерпілий ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 100 000 гривень та 68 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 25 жовтня 2020 року (28,265 грн.) становило 1 922 020 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковані за ч. 5 ст. 186 КК України.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину не визнав та показав, що із потерпілою знайомий не був, злочину щодо неї не вчинював, 25 жовтня 2020 року перебував вдома, вдень із дружиною з бульвару Верховної Ради, 27Б їздили до батьків на Харківське шосе. Користується іншим номером телефону, а саме НОМЕР_1 , що за номер вказаний у рапорті йому невідому та цей номер йому не належить. Просив суд його виправдати. Посилався на порушення його права на захист, оскільки він не мав можливості ознайомитись із матеріалами кримінального провадження під час виконання вимог ст. 290 КПК України, його захист здійснював захисник за призначенням, а не захисник за угодою.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що десь о 12-13 годині 25 жовтня 2020 року, син пішов у справах, та вона залишилась у квартирі сама, коли почула якісь звуки, та коли вийшла у іншу кімнату, то побачила трьох хлопців, на обличчі яких були медичні маски. Вказані хлопці витягнули сейф в іншу кімнату, а ОСОБА_9 , якого вона впізнає, лишився біля неї, ніби охороняв її. Що вони робили із сейфом вона не бачила, проте чула, як вибивають. Потерпіла злякалась та не кричала. Показала, що вони відчинили сейф самостійно, в неї ключи не питали. Потім один з них сказав ОСОБА_9 : «Все добре, пішли» та вони залишили квартиру. Коли вони пішли вона побачила, що вони забрали гроші з сейфу. Зазначила, що загалом з сейфа були викрадені 69 тис. дол. США, 115 000 грн, прикраси, які не були золоті.

Долари США вона отримала від продажу квартири, а гривні збирала тривалий час. Вона одразу викликала поліцію. Наразі, шкода їй не відшкодована.

Зазначила, що впізнає та впізнавала ОСОБА_9 , як того з нападників, якій постійно був біля неї, він стояв десь за метр. Вона бачила його очі, статуру, волосся. Маска постійно з`їжджала з обличчя.

В судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_7 чи будь-хто із нападників їй не погрожували. ОСОБА_7 , який стояв біля неї, взагалі, із нею не розмовляв. Єдине, що він сказав, так це: «чекаємо поліцію». Руки ОСОБА_7 були зібрані у кулаки, в них щось блищало, скоріше за все ніж. Проте, він їй не погрожував, але вона його боялась, як і інших нападників, бо ці люди проникли в її квартиру та вчиняють злочин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала суду, що є сусідкою потерпілої, квартири знаходяться на одному поверху, проте вона нічого не чула та не бачила. Вже працівники поліції попросили її бути понятою та вона зайшла підписала протокол.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що знайомий із потерпілою та її сином. Показав, що він та його родичі купили у потерпілої будинок та сплатили за нього 70 тисяч доларів США, договір уклали та передали гроші 17 березня 2020 року. В день пограбування потерпіла зателефонувала йому та повідомила, що її пограбували, на що він порадив звернутись до поліції.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2020 о 14:00 було прийнято заяву від ОСОБА_4 , згідно якої 25.10.2020 близько 13:10 за адресою: АДРЕСА_5 три невідомі чоловіки зайшли до квартири та із сейфа забрали 100 000 грн. та 69 000 доларів США, золоті вироби, сережки, дві обручки, перстень та кільце з камінням (т. 2 а.с. 1);

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.10.2020, складеного старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 за участі спеціаліста, власника квартири ОСОБА_4 , у присутності понятих, було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 під час якого вилучено циліндр замка, сліди папілярних узорів, тощо та складено ілюстровану таблицю (т. 2 а.с. 2-7);

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 29.10.2020 слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 у присутності потерпілої ОСОБА_4 та понятих, переглянув диск із відеозаписом з камери, біля квартири АДРЕСА_6 , згідно якого зафіксовано, що із ліфту виходить чоловік з темним волоссям тримаючи руки спереду за кофтою (т. 2 а.с. 16-20);

Вказаний диск визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів від 29.10.2020 (т. 2 а.с.21).

Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні за участі сторін.

Відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 26.10.2020 слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 було переглянуто відеозапис який було надано мешканцями квартири АДРЕСА_7 та згідно якого три особи чоловічої статі знаходяться на 9-му поверсі та спостерігають за сходовою клітиною, та у подальшому прямують у бік ліфту (т. 2 а.с. 22-27).

Вказаний диск визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів від 26.10.2020 (т. 2 а.с.28).

Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні за участі сторін.

Відповідно до протоколу перегляду цифрового запису від 26.10.2020 слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 було переглянуто відеозапис який було надано з ветеринарної клініки «Фокс», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Бойченка, 8-А та згідно якого дві особи чоловічої статі проходять по АДРЕСА_8 біля ветеринарної клініки «Фокс» о 13:01 25.10.2020 (т. 2 а.с. 29-33).

Вказаний диск визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів від 26.10.2020 (т. 2 а.с.34).

Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні за участі сторін.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.11.2020 потерпіла ОСОБА_4 впізнала особу на фотокартці №3, яким виявився ОСОБА_7 за загальними рисами обличчя, формою та розрізом очей, зачіскою (т. 2 а.с. 35-38).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/2990-ТР від 28.01.2021, циліндровий механізм замка надійшов на дослідження роботоздатному стані. Пошкоджень та дефектів, які б впливали на роботу наданого на дослідження циліндрового механізму замка не виявлено, але відповісти на запитання, чи знаходиться він у справному стані, за відсутності технічної документації, не виявилось можливим.
На внутрішній поверхні наданого на дослідження циліндрового механізму замка виявлено сліди дії сторонніх предметів, по типу відмички (т. 2 а.с. 39-43);
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/3004-ТР від 25.01.2021, слід пальця руки розміром 13x15 мм, який було вилучено 25.10.2020 року при ОМП в квартирі АДРЕСА_4 , придатний для ідентифікації по ньому особи, а слід пальця руки розміром 17x23 мм непридатний для ідентифікації по ньому особи.
Слід пальця руки розміром 13x15 мм залишений не ОСОБА_4 , не ОСОБА_8 , а іншою особою (т. 2 а.с. 44-53);
Відповідно до висновку портретної експертизи № СЕ-19/111-21/27622-ФП від 22.06.2021, вирішити питання «Одна чи різні особи зображені на відео-файлі «виходить 2 поверх» в часовому проміжку 13 год. 35 хв. 25 сек по 13 год. 35 хв. 28 сек. 25.10.2020р та на фотознімках, що містяться на диску під назвою «фото ОСОБА_7 », не виявилося можливим у зв`язку з непридатністю зображень особи у відеофайлі «виходить 2 поверх.тр4» для проведення ідентифікаційного дослідження особи за ознаками зовнішності (т. 2 а.с. 55-60);
Відповідно до Довідки про опрацювання номерної інформації, аналіз по абонентському номеру НОМЕР_2 (який ймовірно належить ОСОБА_7 ) перебував за місцем вчинення злочину (т. 2 а.с.86-95).
Інформація, яка аналізувалась в управлінні оперативно-технічних заходів отримана від операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» у відповідності до вимог ст. 159-164 КПК України (т. 2 а.с. 63-84).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 21.01.2021 року - DVD-R диски із інформацією операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» визнаний речовим доказом (т. 1 Докази а.с. 229-230).

Відповідно до протоколу обшуку від 02 березня 2020 року, слідчий Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2021, провів обшук квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 під час якого були виявлені та вилучені спортивна кофта, дві пари спортивних штанів, чотири вінчестери та сім-карти мобільних операторів «Київстар», «Лайф», «МТС» (т. 2 а.с. 97-108).
У подальшому, відповідно до протоколу огляду речей від 09 березня 2021 року слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 вилучені речі були оглянуті (т. 2 а.с. 109-110) та визнані речовими доказами відповідно до постанови від 02.03.2021 (т. 2 а.с. 111-112).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 20 січня 2022 року потерпіла ОСОБА_4 показала та розказала щодо обставин її пограбування трьома чоловіками, серед яких був й ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 138 - 139)

Під час слідчого експерименту застосовувались технічні засоби фіксації - відеокамера Samsung.

Відеозапис вказаного слідчого експерименту було переглянуто в судовому засіданні за участі сторін (т. 2 а.с. 140). Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22.01.2022 року - DVD-R диски із відеозаписом слідчого експерименту визнаний речовим доказом (т. 2 а.с. 141).

Щодо порушення права на захист про яке заявляв ОСОБА_7 у судовому засіданні, суд зазначає наступне.
Так, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2022 року підозрюваний ОСОБА_7 у приміщенні службового кабінету №504 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ознайомився з матеріалами досудового розслідування № № 0005495 від 25.10.2020 в трьох томах: 1 том 234 аркуші; 2 том - 253 аркуші; 3 том - 94 аркуші (т. 2 а.с.144-148).

На аркуші 148 (том 2) міститься заява, згідно якої ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження відповідно до опису ознайомлений повністю.

В цей же день ним подано заяву, згідно якої ОСОБА_7 вказав, що угод із іншими захисниками не укладав, його захист здійснюється адвокатом ОСОБА_16 (т. 2 а.с. 151).

Вказаний захисник йому був призначений за Дорученням від 23.12.2021 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві (т. 1 а.с. 28).

Надалі, під час підготовчого судового засідання 08 лютого 2022 року у справу вступив захисник адвокат ОСОБА_6 , та судові засідання неодноразово відкладались, щоб захисник мав можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження.

Крім того, під час підготовчого судового засідання, не дивлячись на наявність розписки ОСОБА_7 про отримання ним обвинувального акту (т.1 а.с.19) за його клопотанням, останньому було вручено обвинувальний акт, повторно (т. 1 а.с. 107-113).

Про порушення права на захист захисник під час усього судового розгляду не повідомляв.

Не свідчить про це й листування захисника із стороною обвинувачення (т. 1 а.с. 35-41), оскільки воно стосується періоду березень-червень 2021 року, тобто до пред`явлення підозри ОСОБА_7 та оголенню його у розшук 17 липня 2021 року (т. 2 а.с. 133).

Крім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були дослідженні постанови про призначення групи слідчих від 25.10.2020 року та від 25.02.2020 року про зміну групи слідчих, до складу якої включено значно більшу кількість слідчих через великий обсяг слідчих (розшукових) дій (т. 1 а.с. 172-173).

Суд не вбачає підстав для визнання доказів недопустимими через постанову про зміну групи слідчих до складу якої включено більшу кількість слідчих від 25.02.2020, оскільки очевидно, що така постанова із посиланням на номер провадження не могла бути винесена 25.02.2020, тому є очевидною опискою.
Повноваження прокурорів у вказаному провадженні підтверджені наданими суду постановами про призначення групи прокурорів від 26.10.2020 року та постанов про зміну групи прокурорів від 05.02.2021 року та від 12.04.2021 року (т. 1 а.с. 174-176).

Даючи оцінку протоколу обшуку від 02 березня 2020, суд зазначає наступне.
Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді відповідно до ч.10 ст.236 КПК в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.
Частиною 6 ст.107 КПК України передбачено, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
В судовому засіданні суд не зміг переглянути додаток до протоколу обшуку, у зв`язку з тим, що флешкарта, на якій зафіксовано відеозапис цього обшуку (т.2 а.с. 108) не відтворювалась/ пошкоджена, тому звернувся із відповідним запитом до сторони обвинувачення (т. 1 а.с. 169). У судовому засіданні прокурор повідомила, що резервна копія, відповідно до ч. 3 ст. 107 КПК України, відсутня.
Під час судового розгляду стороною захисту не заявлялися заперечення щодо достовірності проведеного обшуку, проте наголошувалось, що речі, які були вилучені під час його проведення жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_7 до злочину в якому він обвинувачується.
Враховуючи викладене, суд не посилається, як на доказ винуватості ОСОБА_7 на протокол обшуку від 02 березня 2020 року (т.2 а.с. 102-108).
Суд погоджується з доводами сторони захисту щодо недоведеності за результатами судового розгляду, факту користування ОСОБА_7 номером телефону НОМЕР_3 , який, згідно Довідки про опрацювання номерної інформації, 25 жовтня 2020 року о 13 годині перебував за місцем вчинення злочину (т.2 а.с. 91), оскільки жодних доказів цього матеріали кримінального провадження не містять, та єдиним доказом користування обвинуваченим вказаним номером телефону є рапорт начальника сектору Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (т.2 а.с. 61-62).
Тому суд не посилається, як на доказ винуватості ОСОБА_7 на Довідку про опрацювання номерної інформації, оскільки за результатами судового засідання жоден свідок не підтвердив, що ОСОБА_7 користувався вказаним номером телефону, телефон із таким номером у нього також не вилучався, як вказала прокурор, інших доказів суду не надано.
Проте, суд не погоджується з доводами обвинуваченого та його захисника, що потерпіла ОСОБА_4 яка є особою похилого віку, 1944 року народження помиляється або обмовляє ОСОБА_7 , виходячи з наступного.
Як під час досудового розслідування, а саме, під час пред`явлення для впізнання 02.11.2020, так і під час розгляду справи у суді, потерпіла вказувала на ОСОБА_7 , як на особу який був одним із трьох нападників та який постійно знаходився біля неї та слідкував за її поведінкою.
Покази потерпілої, що нападників було троє також повністю збігаються із дослідженими у судовому засіданні відео-файлами «виходить 2 поверх» в часовому проміжку 13 год. 35 хв. 25 сек по 13 год. 35 хв. 28 сек. 25.10.2020р та відеофайлом «виходить 2 поверх.тр4», а також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2020 року.
Потерпіла ОСОБА_4 вказувала на раніше їй не знайомого ОСОБА_7 , як під час пред`явлення особи для впізнання в порядку ст. 228 КПК України, так і протягом усього судового засідання, як на одного із трьох нападників.
Причин для обмови ОСОБА_7 потерпілою, з якою останній знайомий не був, що ОСОБА_7 підтвердив під час допиту, суд не встановив, та не має підстав не довіряти її показанням.

Так само збігаються покази потерпілої і щодо проникнення обвинуваченого у її квартиру, а саме, що коли син пішов, то зачинив двері та нападники їх відчинили самостійно. Це підтверджується висновком трасологічної експертизи, згідно якої на внутрішній поверхні наданого на дослідження циліндрового механізму замка виявлено сліди дії сторонніх предметів, по типу відмички.
Кваліфікуючою ознакою обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 186 КК України є грабіж, вчинений в особливо великих розмірах.
В судовому засіданні доведено, що потерпіла ОСОБА_4 проживає за адресою своєї реєстрації : АДРЕСА_5 та дійсно зберігала за місцем свого проживання, у сейфі, грошові кошти у розмірі 69 тис. дол. США, які вона отримала від продажу житлового будинку, згідно договору купівлі- продажу від 17.03.2020 року, копія якого була досліджена у судовому засіданні (т.2 а.с. 12-15). Щодо 115 тисяч гривень, то потерпіла повідомила, що вказані кошти були її збереженнями, оскільки вона хотіла зробити сину операцію.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є одним із покупців, також підтвердив, що 17.03.2020 року передав потерпілій 70 тис. дол. США.
Таким чином, за обставинами даного кримінального провадження предметом даного кримінального правопорушення є грошові кошти у національній та іноземній валюті, розмір яких встановлено на підставі належних доказів - показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , дослідженої у судовому засіданні копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.03.2020 року та становить, згідно обвинувального акту 68 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на 25 жовтня 2020 року (28,265 грн.) становило 1 922 020 грн., що згідно примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
Доводи захисника, щодо розбіжностей у розмірі заподіяної шкоди, суд не сприймає, оскільки вони менші, ніж встановлено під час розгляду справи судом, а підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено, а також це б порушувало б права обвинуваченого.

Суд погоджується з доводами сторони захисту, що під час розгляду справи в суді не було доведено погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Зокрема, потерпіла у судовому засіданні показала суду, що ОСОБА_7 та інші нападники, ні словами, ні діями їй не погрожували та з нею не спілкувались. Зазначила, що руки ОСОБА_7 були зібрані у кулаки та, можливо, він тримав ніж, проте їй не погрожував.
Отже, в судовому засіданні не доведено, реальність такої погрози зі сторони ОСОБА_7 чи будь-кого з нападників.
Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК) сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК. Суди у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких умов, враховуючи викладене, до тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував свою причетність до вчинення вказаного злочину, суд ставиться критично оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілої та дослідженими доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 впевнено вказувала на раніше їй не знайомого ОСОБА_7 , як під час пред`явлення особи для впізнання в порядку ст. 228 КПК України, так і протягом усього судового засідання, як на одного з грабіжників.
Отже, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, поєднаного із проникненням в житло, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 5 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставин, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_4 , 1944 року народження - є особою похилого віку, проте обвинувальний акт обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого - не містить, тому відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки це б порушувало б права обвинуваченого.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, має місце проживання, раніше був судимий за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, його соціальні зв`язки, позицію прокурора та потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
Суд враховує, що обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин проти власності, приймає до уваги характер і спосіб скоєного кримінального правопорушення, а тому підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані

Отже, враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у межах, установлених санкцією ст. 186 ч. 5 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений, документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого у розмірі 3988, 16 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 23 грудня 2021 року (т. 2 а.с.124).
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 3988, 16 грн.
Речові докази:
-комп`ютерні диски DVD-R з камер з відеоспостереження (т. 2 а.с. 21, 28, 34), диск з відеозаписом слідчого експерименту зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-спортивну кофту з капюшоном чорного кольору та дві пари спортивних штанів чорного кольору повернути ОСОБА_7 ; вінчестери в кількості 4 шт. з серійними номерами, сім карти «Київстар», «Лайф», «МТС», «Лайф» (квитанція №016369) повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_17