Справа № 740/3560/22
Провадження № 1-кп/740/323/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- законний представник потерпілого ОСОБА_4 ,

- представник законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

- обвинувачена ОСОБА_6 ,

- захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження № 0000158 від 07.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянкою України, має повну загальну середню освіту, розлучена, зі слів, є фізичною особою підприємцем, працює майстром манікюру, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

установив:

ОСОБА_6 згідно із судовим наказом № 740/4596/21, виданим 29.09.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, на підставі якого відкрито виконавче провадження від 21.10.2021 № 67207254, зобов`язана виплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2021 року і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_6 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, починаючи з 16.08.2021 по 31.08.2022, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілого ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , а саме:
-мала змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 16.08.2021 по 31.08.2022, оскільки у вказаний період вона на тривалому лікуванні не перебувала, тобто не існувало жодних обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати;
-починаючи з 01.07.2021 по 30.10.2021, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області як отримувач державних соціальних допомог і отримала грошові кошти в сумі 19 117,36 грн, але умисно ухилялася від сплати аліментів;
-починаючи з липня 2021 року по 08.06.2022, без поважних причин офіційно не працювала і не вживала заходів для офіційного працевлаштування, не зверталася у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, де станом на 08.06.2022 року налічувалося 32 вільних робочих місць та посад по м. Ніжину та Ніжинському району; маючи тимчасовий заробіток, умисно ухилялася від сплати аліментів, не повідомляла державного виконавця та приховувала фактичні доходи, у результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 39 772 грн 96 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що в неї утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Про судове рішення вона дізналася не відразу, а через декілька місяців. Деякий час вона не мала доходів, тому не сплачувала аліменти, потім у країні почалася війна і заробітку не було, вона не працювала. На цей час вона вже чотири місяці працює майстром манікюру, зареєстрована як ФОП, має заробіток, почала сплачувати аліменти. Повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорювала обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не оспорюються. Розкаялася у вчиненому, засуджувала свої дії.

У судовому засіданні законний представник потерпілого та його представник просили притягнути до кримінальної відповідальності обвинувачену.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Частиною 1 статті 164 КК України встановлено кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Зміст і сутність злісності ухилення, як обов`язкової ознаки складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, розкриті у примітці до цієї статті КК України, і полягає в тому, що діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешту на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинуваченої, а саме те, що вона має повну загальну середню освіту, розлучена, зі слів, є фізичною особою підприємцем, працює майстром манікюру, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Також суд ураховує ставлення ОСОБА_6 до вчиненого правопорушення, яке полягає у визнанні винуватості, та вжиття нею заходів з погашення заборгованості з аліментів.

За таких обставин, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у виді обмеження волі в межах санкції відповідної частини статті КК України та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням в умовах здійснення контролю за її поведінкою відповідно до вимог ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Запобіжні заходи не застосовувалися.

Відомостей щодо речових доказів не подано.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1