Справа №:755/3091/23
Провадження №: 1-кс/755/704/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2023 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000844, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , який уповноважений здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на речі, які були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні внесене клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 за допомогою мережі інтернет на логістичному сайті побачив оголошення про необхідність перевезення 22 тон бронежилетів та бронеплит з м. Києва до м. Одеси. Зацікавившись замовленням, останній зателефонував за вказаним в оголошенні телефоном НОМЕР_1 . На дзвінок відповів чоловік, який представився ОСОБА_5 та повідомив, що 03.03.2023 р. необхідно перевезти вантаж з м. Києва до м. Одеса, на що ОСОБА_4 погодився.

03.03.2023 з номеру НОМЕР_2 ОСОБА_4 зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_6 та повідомив, що хоче зустрітися з ним о 09 годині 20 хвилин на АЗС «UPG» по вул. Канальна, 7, у м. Києві, щоб передати йому документи на вантаж. О 09 годині 28 хвилин ОСОБА_4 під`їхав на АЗС «UPG» за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 7, де до нього на автомобілі «Toyota Camry (XV70)» під`їхав Денис. Денис передав ОСОБА_4 лист з реквізитами Благодійного фонду «Відродження Харкова» та запевнив, що цього буде достатньо для безперешкодного перевезення гуманітарного вантажу, після чого поїхав. За вказівкою замовника ОСОБА_4 поїхав завантажуватись за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 37.

Завантаживши транспортний засіб, ОСОБА_4 розпочав поїздку. Близько 12 годин 40 хвилин на блокпосту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алматинська, 12, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_4 повідомив, що перевозить бронежилети, та надав в якості документів на вантаж лист Благодійного Фонду «Відродження Харкова» з вихідним номером № 2023-03-02/2 від 02.03.2023.

Під час ознайомлення із зазначеним документом, виникла підозра у його справжності. В ході подальшої перевірки було з`ясовано, що даний документ Благодійний Фонд «Відродження Харкова» ніколи не видавав і до вантажу у вигляді бронежилетів жодного відношення не має.

Допитаний в якості свідка Голова правління Благодійного Фонду «Відродження Харкова» ОСОБА_7 , повідомив, що Фонд займається виключно постачанням медикаментів до закладів охорони здоров`я та дитячою психологічною реабілітацією. Ніякого відношення до бронежилетів або бронеплит Фонд не має, листа з вихідним номером № 2023-03-02/2 від 02.03.2023 ніколи не видавав.

17 березня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2023 р. за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone» IME: НОМЕР_5 ; носій інформації (флеш пам`ять) марки «Transend», сірого кольору зі шнуром USB № В666522223; носій інформації (флешка) невідомого виробника, білого кольору, з написом кольоровими літерами «OLX» у колі; SIM-картку червоного кольору з написом «МТС на крок попереду» та № НОМЕР_6 .

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 17.03.2023 р. вказані вище речі були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак підпадають під визначений кримінальним процесуальним законодавством перелік майна, на яке може бути накладено арешт.

Накладення арешту на вказане майно забезпечить збереження речових доказів, унеможливить їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки вони містять відомості, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає прокурор, відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети можуть бути доказом злочину, а саме - зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію), які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування. Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час особистого обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

При цьому, слідчий суддя враховує, що постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 24.03.2023 р. у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилучених в ході проведення обшуку мобільних телефонів, на вирішення якої поставлені питання про те, чи містяться в пам`яті вилучених мобільних телефонів, в історії обміну повідомленнями через месенджерами, тощо, документи, що стосуються розслідуваного кримінального провадження.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертних досліджень. За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 17.03.2023 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: мобільний телефон «iPhone» IME: НОМЕР_5 ; носій інформації (флеш пам`ять) марки «Transend», сірого кольору зі шнуром USB № В666522223; носій інформації (флешка) невідомого виробника, білого кольору, з написом кольоровими літерами «OLX» у колі; SIM-картку червоного кольору з написом «МТС на крок попереду» та № НОМЕР_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10