Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/628/23
Провадження № 1-кс/644/154/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна. В обґрунтування клопотання вказано наступне.

Сектором дізнання ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокурату у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000040 від 01 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів. В ході досудового розслідування встановлено, що 31.01.2023 близько 10 год. 55 хв., в ході огляду місця події, за місцем мешкання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Вищевказану кристалічну речовину білого кольору у прозорому полімерному пакеті вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету НП України № WAR1187858, з підписами учасників слідчої дії. Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що на теперішній час він проходить службу в ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , 31.01.2023 в ході сварки з батьками за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 батьками було викликано поліцію. Після приїзду співробітників поліції на запитання чи є в нього заборонені предмети чи речовини, ОСОБА_5 пояснив, що у нього для власного вживання є наркотичні речовини. 01.02.2023 року постановою дізнавача кристалічну речовину білого кольору у прозорому полімерному пакеті, яку вилучено в ході огляду місця події 31.01.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримали. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Сектором дізнання ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокурату у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000040 від 01 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2023 близько 10 год. 55 хв., в ході огляду місця події, за місцем мешкання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Вищевказану кристалічну речовину білого кольору у прозорому полімерному пакеті вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету НП України № WAR1187858, з підписами учасників слідчої дії. Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що на теперішній час він проходить службу в ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , 31.01.2023 в ході сварки з батьками за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 батьками було викликано поліцію. Після приїзду співробітників поліції на запитання чи є в нього заборонені предмети чи речовини, ОСОБА_5 пояснив, що у нього для власного вживання є наркотичні речовини. 01.02.2023 року постановою дізнавача кристалічну речовину білого кольору у прозорому полімерному пакеті, яку вилучено в ході огляду місця події 31.01.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Постановою дізнавача вищевказане майно 01.02.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000040 від 01 лютого 2023року.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. За таких обставин приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно в ході проведення огляду місця події від 31.01.2023 на ділянці місцевості з боку гаражного кооперативу за адресою: м. Харків, вул. Верстатна, 111, а саме: - кристалічну речовину білого кольору у прозорому полімерному пакеті, який поміщено до полімерного сейф-пакету Національної поліції України № WAR1187858, з підписами учасників слідчої дії.

Місцем зберігання зазначеного майна визначити ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1