Справа № 597/579/23
Провадження № 1-кп/597/42/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 13.02.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, непрацюючого, розлученого, раніше несудимого у порядку ст.89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

установив:

12 лютого 2023 року біля 14 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , де розпивав з останнім спиртні напої, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №757/2022 від 07.11.2022 року, таємно, шляхом вільного доступу з гаманця, який стояв на ліжку у кімнаті будинку ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , викрав гроші, загальною сумою 900 гривень, та годинник з написом на циферблаті «NALЄI», вартістю 300 гривень, з лівої руки ОСОБА_6 , який на той час спав. Після цього ОСОБА_3 з викраденим з місця події втік, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 1200 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав наступні показання. У лютому 2023 року в обідню пору він прийшов в гості до ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали спиртні напої. Після цього ОСОБА_6 заснув, а він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, викрав у нього годинник та гроші у сумі 900 гривень, після чого пішов додому. На даний час він шкодує, що так вчинив, щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядати за його відсутності та призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, вказуючи, що претензій до обвинуваченого не має.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився зі всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який є несудимим в порядку ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Одночасно суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, що відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, так як покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, суд вважає, що на ОСОБА_3 слід покласти передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Суд також вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 , керуючись ст.124 КПК України, слід стягнути процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373-374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: годинник з написом на циферблаті «NALЄI», який передано під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати таким, що переданий за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/1900-ТВ від 24.02.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7