Справа № 127/1-72/95
Провадження №11-кп/801/139/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого- судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора: ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

заявика ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_8 про зняття судимості за вироком від 24.03.1995, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про зняття судимості за вироком від 24.03.1995.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що подана ОСОБА_8 заява про зняття судимості є необґрунтованою та немотивованою, до неї не долучено жодних доказів, які дають суду підстави вирішувати питання, щодо зняття судимості за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.03.1995.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду, ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що прийнята з істотними порушеннями ст. 26 КПК України, а заяву про застосування закону України щодо застосування перехідних положень КК України в редакції 2001 року направити на новий об`єктивний неупереджений розгляд по суті. Безпосередньо дослідити на відповідність винесеного на розгляд суду питання відповідно до поданої заяви, оскільки нти було подано заяву про застосування Закону України, а саме перехідних положень КК України в редакції 2001 року щодо вироку суду від 24.03.1995 року, а не як визначив суд, змінивши суть поданої заяви на прохання погасити судимість, яка до цього часу не знята, не погашена та використовується судом як обтяжуюча обставина у вироках від 21.03.2003 року справа 1-198/03, яка відповідно до ст. 71 КК України була доєднана до вироку суду від 26.12.2007 року справа 1-53/07, який до цього часу на виконанні, відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України не може бути не відомою обставиною судом.

Заслухавши доповідь головуючого судді, засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 26 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливе лише за наявності передбачених, зокрема, статтею 89 КК України підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

На підставі п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема, особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно з ч.1 ст.91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 було подано заяву саме про зняття судимості, проте до своєї заяви, крім копії першого аркушу вироку не додав жодного документу, які дають суду підстави вирішувати питання, щодо зняття судимості за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.03.1995.

Також колегія судді погоджується з суддею суду першої інстанції, що заява ОСОБА_8 саме про зняття судимості є необґрунтованою та немотивованою.

Крім того, прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначено у виступі, що покарання за вироком від 24.03.1995 ОСОБА_8 відбув та судимість погашена.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зняття судимості, на переконання апеляційного суду, є обґрунтованими, а отже, апеляційна скарга ОСОБА_8 - не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_8 про зняття судимості за вироком від 24.03.1995, -, залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку у 3-х (тримісячний) строк з часу його проголошення, а засудженим з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4