Номер провадження: 11-кп/813/2211/22
Справа № 513/695/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000005 за апеляційною заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 27.09.2022 року стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця д.Вороновська, Вельського району Архангельської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 164 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Покладено обов`язки , передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок стосовно ОСОБА_7 змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків , передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Апелянт зазначив , що не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого. Вважає, що вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України, суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від покарання, що не передбачено цією статтею та встановив іспитовий строк.

Суд допустив помилку при застосуванні ст. 75 КК , невірно зазначив у вироку про звільнення обвинуваченого від покарання, а не звільнення його від відбування покарання, як це передбачено положеннями ст. 75 КК.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Законний представник потерпілої ОСОБА_10 направила заяву , в якій просила провести судове засідання за її відсутності. Вказала, що заперечень по апеляційній скарзі не має та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин, кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 164 КК України, правильність встановлення судом фактичних обставин, а тому вирок в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України.

Колегія суддів переглядає вирок в межах доводів апеляційної скарги в частині призначеного ОСОБА_7 покарання .

В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду щодо визначення виду та міри покарання за ч. 1 ст. 164 КК України, наявність підстав для застосування судом положень ст. 75 КК при призначені покарання та тривалість іспитового строку.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до того , що всупереч вимогам ст. 75 КК суд звільнив ОСОБА_7 не від відбування покарання з іспитовим строком , а від покарання з іспитовим строком, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Такі доводи апеляційної скарги є слушними.

За приписами ст. 75 КК України , якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом із тим, дійшовши висновку , що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку зазначив , що на підставі цієї норми ОСОБА_7 звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік, тим самим неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку в частині призначеного покарання з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 4 ч. 1 ст. 408 , ст. 413 КПК України.

Враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. 404, 405, 408, 409, 413, 419, ч 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 27.09.2022 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 ( одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків , передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення із цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14