Справа №293/2634/20
Провадження №1-кп/293/141/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000212 від 08.10.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт Черняхів Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні четверо дітей, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2020 року, близько 20 години, ОСОБА_3 перебував разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в кімнаті кухні житлового будинку вечеряли та спільно вживали алкогольні напої. В подальшому у вказаний день, близько 22 години, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які спільно вживали алкогольні напої, на грунті побутових відносин виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 погрожував спалити житловий будинок.

В подальшому, з метою залякування потерпілої ОСОБА_5 щодо здійснення підпалу житлового будинку, однак не маючи на меті умислу на підпал, ОСОБА_3 пішов до підсобного приміщення з якого взяв пластикову каністру, в якій знаходився бензин, об`ємом близько 3.5 літри, яку приніс до кухні в якій знаходилась потерпіла та поставив її на лавку.

В подальшому, близько 22 години 30 хвилин, між вказаними вище особами продовжився словесний конфлікт, під час якого будучи ображеною своїм співмешканцем, потерпіла схопила в руки каністру з бензином, який вилила собі на голову та тулуб.

Помітивши свою співмешканку, яка облила себе бензином та яка кричала від того, що паливна рідина потрапила їй в очі, ОСОБА_3 почав надавати допомогу останній, а саме вивів її до сіней житлового будинку для того щоб промити очі.

Після цього, ОСОБА_3 перебуваючи в сінях житлового будинку поряд з потерпілою ОСОБА_5 , утримуючи в правій руці запальничку, не передбачаючи наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг передбачати, проявивши злочинну недбалість, випадково натиснув на запальничку, яка знаходилась на невеликій відстані від потерпілої, тіло та одяг якої були облиті паливною рідиною, після чого відбулося загоряння одягу на тілі потерпілої, який був облитий паливною рідиною, в результаті чого потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді опіку П АБ-Ш ступеню голови, шиї, тулубу, обох верхніх кінцівок, що становить 40% поверхні тіла, обличчя, шиї, тулуба (грудей, живота та спини) та верхніх кінцівок, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно внаслідок його протиправних дій потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді опіків. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Вказав, що не наполягає на дослідженні інших доказів у справі.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, між нею та ОСОБА_3 відбулась побутова сварка, просить суворо не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, при роз`ясненні судом щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вказав, що розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, наданих прокурором, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні необережного тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого та обставини, що його обтяжує, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває та, зокрема, суд приймає до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого, який свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, та приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ст.128 КК України у виді обмеження волі, в той час реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, а тому призначає йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідсті та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_3 відраховувати з 17.02.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ