Провадження № 1-кс/686/9633/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Керч, Автономної республіки Крим, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, неофіційно працюючого різноробочим ПП «Севен», на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0001973,

встановив:
28.10.2022 року слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше, згідно з вироком Керчинського міського суду Автономної республіки Крим від 16.08.2007 року, судимим за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, судимість за яке не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 25 серпня 2022 року, близько 16:00 години, він, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, неподалік від автомийки «Аква», що по вул.Прибузькій, 44, у м.Хмельницькому, під час спільного розпивання алкогольних напоїв із підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вступив із останнім в словесну суперечку, під час якої, на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин із потерпілим прийняв рішення про протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . В ході зазначеного конфлікту ОСОБА_7 умисно наніс декілька ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_8 , в результаті яких останній впав спиною на землю.

Тоді ж ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи групою осіб спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та, разом із ОСОБА_7 , взявши до рук по дерев`яній палиці по типу штахети, умисно спільно нанесли нею щонайменше п`ятнадцять ударів по голові та щонайменше чотирнадцять ударів по верхніх кінцівках потерпілого ОСОБА_8 . В результаті вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозковї травми: семи забійних ран в лобно-тім`яній ділянках, двох перехресних ран в надбрівній ділянці зліва, однієї наскрізної рани верхньої частини правої вушної раковини, забійної рани від зовнішнього кінця правої брови до середньої частини правої скроневої ділянки голови, відкритого перелому кісток носа з забійною раною, двох крововиливів в ділянці лівої щоки, крововиливу в м`які тканини правої скроневої ділянки, дифузного забою речовини головного мозку, тотального субарахноїдального крововиливу по всіх поверхнях головного мозку, крововиливу в бокові шлуночки мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Крім того, ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді масивних крововиливів по зовнішніх поверхнях лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кості, по зовнішніх поверхнях правого плеча, правого передпліччя, правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правого передпліччя в середній третині, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я.

Від отримання вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці події. Причиною смерті є відкрита черепно-мозкова травма з множинними забійними ранами голови (місце прикладання травмуючої сили) з дифузним забоєм речовини головного мозку, субарахноїдальним крововиливом, крововиливом в бокові шлуночки мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку.

Своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.13 ч.2 ст.115 КК України.

28 жовтня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 листопада 2022 року.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001973 від 26.08.2022 р., за ознаками злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 27.08.2022 р. ОСОБА_7 було повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

13.10.2022 року постановою виконувача обов`язків керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001973 до трьох місяців.

28.10.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Твердження захисника щодо відсутності доказів обґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол огляду місця події від 25.08.2022 р.; лікарське свідоцтво про смерть №4805 від 26.08.2022 р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 26.08.2022 р.; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 26.08.2022 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_6 від 26.08.2022 р., протокол огляду предмету від 26.08.2022 р.; висновки експертів №435 від 17.10.2022 р., №16 від 26.10.2022 р., №509 від 04.10.2022 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція п.13 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як особливо тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він будучи раніше судимим (18.09.2003 р. Керчинським міським судом Автономної республіки Крим за ч.2 ст.186, ч.2 ст.153, ч.2 ст.296, ст.69, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.08.2007 р. Керчинським міським судом Автономної республіки Крим за ч.1 ст.115, ч.2 ст.121, ч.2 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі; 09.07.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.121, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі, та звільнений 23.03.2022 р.) по відбуттю строку покарання, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про який зазначив у своєму клопотанні слідчий, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ніщо з наданих матеріалів клопотання не свідчить про існування вказаного ризику, що також підтвердила в судовому засіданні сторона обвинувачення.

Отже, приходжу до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, не має постійного місця проживання, однак має дружину, з якою проживає у цивільному шлюбі, на утриманні двоє малолітніх дітей, неофіційно працює різноробочим у ПП «Севен».

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

При цьому наявність у ОСОБА_6 родини, роботи, за встановлених обставин, не є достатньою обставиною для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, застави, передачі на поруки чи особистого зобов`язання, в даному випадку є неможливим та не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, а саме смерть людини, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 27.11.2022 року включно.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 27 листопада 2022 року включно.

Ухвала діє по 27 листопада 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя