Дата документу 14.11.2022 Справа № 335/7737/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1263/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/7737/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду до 25.11.2022 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень та іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, які становлять підвищений ступінь суспільної небезпеки, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне ув`язнення.
Такі обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 наразі триває і не завершено. А тому з огляду на обставини вчинення інкримінованих злочинів, які поставлено у провину обвинуваченому існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу свідків, які ще не допитані у даному кримінальному провадженні.
Між тим, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, стабільного та законного джерела доходу не має. Він неодружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Крім того, в Запорізькому районному управлінні поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 345 КК, в рамках якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру та оголошено у розшук.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, опинившись на волі, потенційно може продовжувати займатись протиправною діяльністю, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Наведені вище обставини у їх сукупності дали суду достатні підстави для висновку, що передбачені ст. 177 КПК ризики на даний час не відпали та не зменшилися, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Судова колегія критично ставиться до заперечення ОСОБА_8 про незаконність судового рішення з тих підстав, що в фотокопії ухвали суду відсутній підпис одного з присяжних. При цьому апеляційний суд виходить з того, що дана фотокопія не має сили оригіналу, вона не завірена. А в доданій до матеріалів провадження завіреній копії витягу резолютивної частини судового рішення зазначено, що такій підпис проставлено.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_8 перебувати на волі, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання зазначених вище ризиків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого на правильність прийнятого судом рішення не впливають і висновків суду не спростовують.
На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру і тяжкості інкримінованих діянь та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , надані матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4