КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/1146/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1889/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Інтерциклон» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на рахунок ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Інтерциклон» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала про арешт майна не відповідає законній меті кримінального провадження, грубо та безпідставно порушує право на користування таким майном та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду.

Апелянт вказує на те, що ТОВ «Інтерциклон» на ринку товарів та послуг з 1998 року є офіційним дилером з продажу та сервісного обслуговування автомобілів марки SUBARU, офіційним дилером SKODA та SЕАТ, а також сервісним партнером BOSCH(офіційне сервісне обслуговування та ремонт всіх марок автомобілів) в Україні.

Займаючись господарською діяльністю, ТОВ «Інтерциклон» 02.11.2022 здійснило продаж ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» () шин загальною вартістю 62 200, 00 грн. з ПДВ. Даний правочин підтверджується рахунком фактурою №ШМ00000980 від 02.11.2022 та видатковою накладною №ІЦ0РТ10545 від 04.11.2022.

Тобто кошти у розмірі 62 200, 00 грн., на які накладено арешт, товариство отримало внаслідок здійснення торгівельної діяльності, відобразивши даний правочин в бухгалтерському обліку та сплативши податки, тобто такі кошти набуті законним шляхом.

Жодних доводів щодо незаконності отримання коштів ТОВ «Інтерциклон» клопотання не містить. Не зрозумілим є те, чому прокурор вважає, що 62 200, 00 грн. сплачені ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» на рахунок ТОВ «Інтерциклон» це ті кошти, які ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» отримало від КП «Вишнівськтеплоенерго» в результаті виконання умов Договору № 25-10 від 25.10. 2022.

В даному випадку не можливо ідентифікувати належність і походження коштів у розмірі 62 200,00 грн., які отримало ТОВ «Інтерциклон». Прокурор належним чином не довів відповідність арештованого майна ТОВ «Інтерциклон» критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. В клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештованого майна. Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Прокурором не було долучено до клопотання дані, які би давали достатньо підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ТОВ «Інтерциклон» є необхідним у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що всупереч положенням статей 172-173 КПК України товариство не повідомлялося про розгляд клопотання про накладення арешту на його рахунок та не надсилалася оскаржувана ухвала. Про накладений арешт ТОВ «Інтерциклон» дізналося випадково - під час опрацювання даних в комплексній системі дистанційного банківського обслуговування «клієнт банку». 17.02.2023 адвокат ТОВ «Інтерциклон» звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами клопотання та отримання копії ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2023, тобто лише, після ознайомлення з матеріалами справи законним представником товариства, останньому стало відомо зміст вище вказаної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна ТОВ «Інтерциклон» - адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скарги, просила її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали клопотання, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без участі власника майна та його представника, дані про направлення власнику майна ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні. Однак, як зазначає представник власника майна, що про накладений арешт ТОВ «Інтерциклон» дізналося випадково - під час опрацювання даних в комплексній системі дистанційного банківського обслуговування «клієнт банку». 17.02.2023 адвокат ТОВ «Інтерциклон» звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами клопотання та отримання копії ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2023, тобто лише, після ознайомлення з матеріалами справи законним представником товариства останньому стало відомо зміст вище вказаної ухвали. Іншої інформації матеріали справи не містять, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання представника власника майна про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що СВ Бучанського РУП ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що КП «Вишнівськтеплоенерго» внесено до реєстру суб`єктів природних монополій, які здійснюють ліцензійну діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам в територіальних межах м. Вишневе та села Крюківщина, а саме забезпечує опаленням та гарячим водопостачанням мешканців територіальної громади.

Між КП «Вишнівськтеплоенерго» (Покупець) та ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» (Продавець) було укладено Договір за № 25-10 від 25.10.2022 року.

Директором ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» являється ОСОБА_8 .

За умовами договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом визначеним у цьому договорі в рамках підготовки об`єкту критичної інфраструктури Вишневої міської територіальної громади до опалювального сезону 2022-2023 років та вжиття заходів з енергозбереження. Загальний обсяг товару (деревина дров`яна промислового використання), який передається, складає 25000 м?.

Товар постачається згідно календарного плану постачання (Додаток № 1 до Договору) та є його невід`ємною частиною.

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 26 250 000 грн. (двадцять шість мільйонів двісті п`ятдесят тисяч гривень грн. 00 коп.).

Оплата Покупцем рахунку на попередню оплату здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» у розмірі не більше 50 (п`ятдесяти) відсотків від загальної суми договору на строк не більше трьох місяців.

Остаточний розрахунок здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця протягом 7 банківських днів після поставки товару. Оплата здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету.

Даний Договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2022 року, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання (пункт 7.1. Договору)

Підписанням даного Договору сторони засвідчують можливість виконання своїх зобов`язань в повному обсязі: Покупець щодо можливості оплати в повному обсязі, Продавець щодо поставки товару в повному обсязі (пункт 7.2. Договору).

26.10.2022 року покупцем було здійснено попередню оплату у розмірі 7 875 000, 00 грн., згідно платіжного доручення № 208 від 26.10.2022 року.

24.11.2022 року, відповідно до пункту 2.7. договору, враховуючи реальний стан поставки товару, Сторони вирішили внести зміни до договору, тому уклали Додаткову угоду № 1 від 24.11.2022 року, за умовами якої зменшено обсяги закупівлі товару до 7500 м? та відповідно суму договору на 18 375 000,00 грн.

Пункт 2.1. Розділу 2. Ціна та порядок розрахунків Договору виклали в наступній редакції: «Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 7 875 000, 00 грн.

Станом на 16.12.2022 року продавцем здійснено поставку деревини дров`яної в об`ємі 605,77 м? на загальну суму 636 058, 50 грн., що підтверджується видатковими, товарно-транспортними накладними.

16.12.2022 року сторонами підписано Акт звірки взаєморозрахунків, яким сторони підтверджують реальний стан розрахунків.

19.12.2022 року сторони вирішили внести зміни до договору, тому уклали Додаткову угоду № 2 від 19.12.2022 року, за умовами якої зменшено обсяги закупівлі до фактично поставленого обсягу товару (605,77 м?) та відповідно суму договору на 7 238 941, 50 грн.

Згідно додаткової угоди № 2, пункт 2.1. Розділу 2 Ціна та порядок розрахунків Договору виклали в наступній редакції: «Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 636 058, 50 грн.

19.12.2022 року за вихідним № 661 КП «Вишнівськтеплоенерго» було направлено ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» претензію-вимогу про повернення попередньої оплати у розмірі 7 238 941,50 грн., однак до цього часу кошти повернуто не було.

В подальшому, на виконання постанови процесуального керівника, погодженої із керівником окружної прокуратури про тимчасовий доступ до речей та документів, що становлять банківську таємницю від 03.01.2023 року було здійснено тимчасовий доступ до руху грошових коштів на рахунку ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 25.10.2022 року по 03.01.2023 року.

Згідно вилученої інформації встановлено, що переказом грошові кошти в сумі 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень були перераховані на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Інтерциклон».

За таких обставин на даний час є підстави вважати, що службові особи ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ», шахрайським шляхом заволоділи коштами КП «Вишнівськтеплоенерго».

27.01.2023 року прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі вище наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на рахунок ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», в межах суми грошових коштів, якою незаконно заволоділи службові особи ТОВ «АВС Енерджі» та інші особи і суб`єкти господарювання, а саме на суму 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

27.01.2023 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на рахунок ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, вказуючи у клопотанні, що грошові кошти у сумі 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, які знаходяться на рахунку ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», є речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, прокурор не привів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу, що вказані грошові кошти дійсно можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, прокурор у поданому клопотанні зазначив, що грошові кошти набуті незаконним шляхом та підпадають під ознаки речового доказу в розумінні положень ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Проте, слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на вказані грошові кошти, мав перевірити чи вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Матеріали, які долучені до клопотання про арешт майна такі обставини не підтверджують.

При цьому, посилання слідчого судді на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно є доказом злочину, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив, не обґрунтував та не зазначив в ухвалі мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що долучена до клопотання прокурора постанова про визнання майна речовим доказом від 27.01.2023 року є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що грошові кошти у сумі 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, які знаходяться на рахунку ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ТОВ «Інтерциклон» 02.11.2022 здійснило продаж ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» () шин загальною вартістю 62 200, 00 грн. з ПДВ. Даний правочин підтверджується рахунком фактурою №ШМ00000980 від 02.11.2022 /а.с. 115/ та видатковою накладною №ІЦ0РТ10545 від 04.11.2022.

Тобто кошти у розмірі 62 200, 00 грн., на які накладено арешт, товариство отримало внаслідок здійснення торгівельної діяльності.

Доказів на підтвердження незаконності отримання коштів ТОВ «Інтерциклон» клопотання не містить. При цьому матеріали клопотання про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, які знаходяться на рахунку ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», не містять доказів на підтвердження того, що вказані кошти є коштами, які ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» отримало від КП «Вишнівськтеплоенерго».

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідування кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, як убачається з матеріалів судового провадження ТОВ «Інтерциклон»у відповідності до ст. 64-2 КПК України, у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі третьої особи.

Разом з тим, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя не звернув уваги на вказані обставини та не перевірив наявність підстав для накладення арешту на майно юридичної особи, стосовно якої не здійснюється кримінальне провадження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказане майно не виправдовує такий ступінь втручання у її права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ТОВ «Інтерциклон» здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної юридичної особи здійснено без законних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «Інтерциклон» - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Інтерциклон» - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на рахунок ТОВ «Інтерциклон» (ІПН 21606540) № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 62 200,00 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4