ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4154/21

Провадження № 11-кп/4820/23/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року задоволено подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницький області відносно ОСОБА_6 про скасування іспитового строку.

Скасовано іспитовий строк встановлений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року, яким останнього засуджено за ч. 3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі та направлено ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.

Задовольняючи подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницький області, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 не виконує покладені на нього судом обов`язки, без поважних причин: 4 рази не являється на реєстрацію в орган пробації, не подав до відповідного органу пробації докази і документи, що підтверджують поважність неприбуття, в суд також не з`являється, по місцю проживання відсутній, у зв`язку із чим привід до суду не виконаний, що оговорить про те, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення і не бажає стати на шлях виправлення, а тому слід направити засудженого для відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі захисник, як видно з її змісту, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Хмельницького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницький області відносно ОСОБА_6 про скасування іспитового строку.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, містить суперечливі відомості щодо кількості пропущених днів нез`явлення засудженого до органу пробації для реєстрації.

Зазначає, що засуджений в суд першої інстанції не з`являвся з поважних причин, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Вказує, що відсутні докази, які б підтверджували виклики засудженого 15.12.2020 року та 24.12.2020 року, оскільки будь-яких належних викликів засуджений не отримував, оскільки ні в якому документів про отримання він та члени його сім`ї не розписувались.

Захисник також вважає, що матеріали подання не дають підстав вважати, що засуджений систематично не виконує покладені на нього обов`язки та небажання останнього стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Обґрунтованим, згідно з вимогами частини 2 вищезазначеної статті вважається рішення, яке ухвалено судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим, відповідно до ч.3 ст.370 КПК України, є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду наведеним вище процесуальним вимогам закону відповідає.

Як встановлено, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі положень статей 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання, визначено іспитовий трок терміном на 2 роки та покладенням обов`язків відповідно ст. 76 КК України. Даний вирок набрав законної сили.

Матеріалами особової справи встановлено, 15.10.2020 року із засудженим проведено початкову бесіду профілактичного характеру, ознайомлено із порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та роз`яснено про наслідки, які можуть наступити в разі скоєння повторного злочину, вчиненні адміністративних правопорушень та невиконанні покладених на нього судом обов`язків.

Постановою про встановлення днів явок на реєстрацію від 15.10.2020 року засудженому ОСОБА_6 призначено перший понеділок кожного місяця для явки до органу пробації, з яким засуджений ознайомлений під розпис.

Однак, ОСОБА_6 02.11.2020 року не з`явився на реєстрацію до Хмельницького МРВ без поважних причин. 09.11.2020 року ОСОБА_6 , було повторно роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку і обов`язки, які покладені на нього судом та винесено письмове попередження про скасування іспитового строку, проте останній 07.12.20202 р., 04.01.2021р., 01.02.202021р. без поважних причин не з`явився на реєстрацію.

Наведене свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

За змістом ч.3 ст.75 КК України суд вправі за наявності для того відповідних підстав ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У статті 76 КК України визначені обов`язки, які суд покладає на засудженого у разі його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з усталеною судовою практикою та відповідно до ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому ч.4 ст.166 КВК України визначає, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Розділом ІХ Наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, у тому числі звільненими від відбування покарання з випробуванням вагітними жінками та жінками, які мають дітей віком до семи років, та звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Главою 3 розділу ІХ вказаного наказу встановлені обов`язки осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, у тому числі звільнених від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років, а саме: звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

У разі, якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що умовою звільнення засудженого від відбування покарання є не лише невчинення останнім злочинів під час іспитового строку, а й обов`язкове виконання ним обов`язків, покладених судом відповідно до ст.76 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого дійшов переконливого висновку про скасування відносно ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного йому за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року.

Водночас колегія суддів уважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_7 , оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Будь-яких документальних підтверджень про поважність причин нез`явлення засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію до органу пробації під час судового засідання в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду надано не було.

ОСОБА_6 був оголошений у розшук судом апеляційної інстанції, після того, як був знайдений правоохоронними органами, зобов`язувався з`являтись в судове засідання апеляційної інстанції, однак знову продовжував ухилятися від явки в суд під різними приводами. -

Зазначена поведінка засудженого ОСОБА_6 , на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, змінити свої антисоціальні погляди на життя, стати законослухняним громадянином.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника засудженого, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог КПК України, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді