Номер провадження 1-кп/201/276/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2021 року за № 0000055 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 20 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

20 березня 2023 року прокурором ОСОБА_3 подано до канцелярії суду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах вказаного кримінального провадження, строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, а тому є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України та після звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави в рамках зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_5 знов підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів.

Таким чином, на думку прокурора, враховані під час застосування запобіжного заходу ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому вважав за необхідне продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, вважав за необхідне його задовольнити та продовжити ОСОБА_5 раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ОСОБА_5 не має наміру продовжувати вчиняти злочини, останній має постійне місце мешкання, а також має на утриманні матір похилого віку, яка тяжко хворіє та потребує сторонньої допомоги, а ризики, наведені прокурором, з плином часу значно зменшилися, а тому просив змінити його підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Також захисник ОСОБА_4 просив, у разі задоволення клопотання прокурора, розглянути питання щодо зменшення ОСОБА_5 розміру застави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що він не є небезпечним для суспільства та його мати знаходиться у похилому віці, має тяжкі хронічні захворювання та потребує його допомоги.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи обвинуваченого та його захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2021 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 грудня 2021 року із правом внесення застави у розмірі 499 400 гривень (ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року залишено без змін), який в подальшому неодноразово був продовжений.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених у клопотанні ризиків, суд приходить до висновку, що врахований при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжує існувати, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу.

Більш того, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України, в межах якого до останнього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, після внесення якої ОСОБА_5 був звільнений з під варти.

Втім, обвинувачений ОСОБА_5 знову підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів проти моральності, вчинення яких останньому інкриміноване саме за місцем його мешкання, а тому, на переконання суду, продовжує існувати ризик можливих спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, для запобігання якого застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту за місцем проживання, не буде дієвим.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень якого є досить високою.

Поряд із цим, суд враховує наявність на утриманні ОСОБА_5 матері похилого віку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на хронічні тяжкі захворювання та потребує сторонньої допомоги, а також відсутність інших близьких родичів та осіб, які б могли здійснювати відповідний догляд за останньою.

Втім, на переконання суду, як зазначалося у попередніх судових рішеннях, наведені вище обставини в певній мірі зменшують ризик можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду, але не нівелюють його взагалі, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, тому не можуть слугувати підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

В той же час, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту, не буде достатнім, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який, хоча і має постійне місце проживання та мати похилого віку, але не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 01 квітня 2023 року, вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 25 травня 2023 року.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про необхідність зменшення розміру застави, який визначений ОСОБА_5 не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства та не беруться судом до уваги.

Розмір застави, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання сховатися.

Вимогами п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до в тому числі категорії особливо тяжких злочинів.

А тому, на підставі викладеного вище суд не знаходить підстав для зменшення розміру застави визначеного ОСОБА_5 та продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та обставини правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередніх судових рішеннях у розмірі 499 400 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 25 травня 2023 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 25 травня 2023 року включно.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у сумі 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 30 березня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1