ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1332/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/317/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання задоволено.
Відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ценів, Козівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: на АДРЕСА_1 раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 27.12.2022 року.
Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, також суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої доводи аргументує тим, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, він визнав вину, сприяв розслідуванню, раніше до відповідальності не притягувався, а у потерпілої сторони немає претензій, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою змінити вид запобіжного заходу, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів ураховує посилання захисника на обставини, вказані у апеляційній скарзі, але вважає їх такими, що не виключають обґрунтованої підозри та наявності встановлених судом ризиків, а тому не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, однак вважає висновок слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, помилковим.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1.щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2.щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3.щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4.щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5.щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя місцевого суду, приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не навів в своїй ухвалі підстав та обставин, що унеможливлювали б разом із цим визначення підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

У правовій позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

Слідчий суддя достатньо не обґрунтував своє рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та не взяв до уваги усі обставини справи, особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про відсутність обставин, передбачених у ч.4 ст.183 КК України, які б давали право суду не визначати при обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, його соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та відсутність даних про наявність обтяжуючих обставин, а також доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про можливість в даному випадку визначити підозрюваному заставу.

Беручи до уваги вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на останнього відповідних обов`язків у разі її внесення, оскільки вважає, що застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляція захисника підозрюваного до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_9 погоджене прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 27 грудня 2022 року.
Визначити ОСОБА_8 заставу у вигляді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 104 000 грн. (cто чотири тисячі) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду UA0082849, МФО 820172, код одержувача 42261572, Банк одержувача ГУДКСУ у Тернопільській області, призначення платежу - застава за « ОСОБА_8 » у кримінальному провадженні №0000201 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року).
У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 27 грудня 2022 року наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкуванням із потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати, у разі наявності, до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_9 .
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді