В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/6964/22

Провадження № 1-кп/0285/305/23

11 січня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Коростень Житомирської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат, несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія-заправника 2 автомобільного відділення 3 автомобільного взводу 2 автомобільної роти підвозу паливно-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав, що по всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому дію воєнного стану продовжено, зокрема Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указ Президента затверджено Законом України від 15.08.2022 року№ 2500-IX.

В порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 08 год. 30 хв. 05.09.2022 ОСОБА_6 не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 09 год. 00 хв. 29.11.2022, коли добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади про свою належність до військової служби, а також про вчинене ним самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , не повідомив.

Під час відсутності у військовій частині ОСОБА_6 у період з 21.11.2022 по 28.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Коростенська центральна міська лікарня» Коростенської міської ради за адресою: вул. Миколи Амосова, 8, м. Коростень Житомирської області, що є поважними причинами відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, у скоєному щиро кається. Суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що о 08 год. 30 хв. 05.09.2022 він після завершення звільнення повинен був повернутися з м. Коростень Житомирської області до військової частини НОМЕР_1 . У цей день він вживав алкогольні напої та втратив свій телефон, що унеможливило його зв`язок з військовою частиною. В подальшому він перебував у м. Коростень, де допомогав виконувати господарські роботи своїм знайомим. З 21.11.2022 по 28.11.2022 він перебував на лікуванні у Коростеньській міській лікарні. Після чого вирішив повернутися до військової частини.

Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_6 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує сукупність вищезазначених обставин, тривалість вчиненого правопорушення та його тяжкість, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, раніше не судимий. За місцем служби характеризується негативно.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки не вбачає підстав до переходу до іншого, більш м`якого покарання.

Разом з тим, суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення та приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався, необхідність у його обранні не вбачається.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1