Справа №463/7611/22
Провадження №1-кс/463/5855/22
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

28 жовтня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000297 від 28.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362 КК України, -

встановив:
27.10.2022 року прокурор Львівської обласної прокуратури звернувся до суду до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: 1/1 частки квартири, площею 37,8 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить останньому.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 28.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 24.10.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В ході досудового розслідування згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
А тому з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, згідно санкції якої до майна підозрюваного може бути застосована конфіскація майна, прокурор в порядку вимог ст.131, п.3 ч.2 ст.170 КПК України звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.
Прокурор до судового засідання подав заяву, згідно якої просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, підтримує його в повному обсязі та просить таке задоволити.
У відповідності до положень ч.2 ст.172 КПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного (власника) з метою забезпечення арешту даного майна.
Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.
Встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 28.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 362 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 24.10.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання та долучених до нього письмових документів, а саме інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, судом встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна №29489870, розмір частки: 1/1, співвласниками інших часток 1/1 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.
Згідно з вимогами ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи .

При цьому, за вимогами п.3 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК повинен врахувати правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Так, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
За ч.ч.2, 5 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Таким чином, зазначена у ч.5 ст.170 КПК умова щодо можливості накладання арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання не передбачає можливості арешту на майно інших осіб (окрім зазначених у цій нормі), в тому інших співвласників майна, які не мають жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Відтак, суд вважає, що накладення арешту не на все майно, що є спільною сумісною підозрюваного та інших осіб (співвласників), а лише на 1/4 частину зазначеного майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , відповідатиме умові, зазначеній у ч.5 ст.170 КПК щодо можливості накладання арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання саме підозрюваного.
Зважаючи на вищевказане суд вважає, що за поданим клопотанням в кримінальному провадженні № 0000297 від 28.09.2022 підлягає арешту не все майно, що є спільною сумісною власністю підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а лише 1/4 частина зазначеного майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , що узгоджується з позицією, викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19).
А тому суд клопотання прокурора задовольняє частково.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном, а саме:
- частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна №29489870.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Зобов`язати в.о. прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомити слідчого суддю про звернення ухвали до виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1