Справа № 557/1221/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 25.08.2022, з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживає: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, одружений, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ), шляхом вільного доступу зі столу житлового будинку, який належить ОСОБА_6 , та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав мобільний телефон бірюзового кольору марки «Xiaomi "Redmi 9"» вартістю 3033,33 грн, чим спричинив для потерпілої ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 3033,33 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 12.08.2022 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі столу житлового будинку, який належить ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав карту «Ощадбанк» для виплат, яка знаходилася в мобільному телефоні марки «Xiaomi "Redmi 9"».

В подальшому 13.08.2022 ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ), шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 949,50 грн з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого АТ «Ощадбанк», які належали ОСОБА_7 за наступних обставин.

13.08.2022 біля 01:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи вдома разом зі знайомою ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , маючи намір на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 у кімнаті будинку, таємно заволодів банківською картою «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка знаходилася в мобільному телефоні. Після цього близько 08 год. 13.08.2022 ОСОБА_3 здійснив оплату за алкогольні напої та продукти харчування в магазині «Яворина» в с. Тучин Рівненського району Рівненської області на загальну суму 949,50 грн.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані: - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; - за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті.

27.09.2022 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років та обмеження волі на строк 3 роки відповідно, із застосуванням ч.1 ст. 70 - остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, укладення угоди відповідає інтересам його підзахисного.

Обвинувачений в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані: - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; - за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.09.2022, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 25.08.2022, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі - мобільний телефон бірюзового кольору марки «Xiaomi "Redmi 9"», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1