справа № 462/1250/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судженого,-

за ч.3 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_2 , раніше не судженого,-

за ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 , 22 січня 2017 року об 11 год 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі осіб з ОСОБА_5 , знаходячись в громадському місці, поблизу магазину «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. Д.Яворницького, 9а, на ґрунті виниклого конфлікту між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , тривалістю близько 15 хвилин, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропорядності, умисно, грубо порушив громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення, до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, протиставленням себе іншим громадянам, що виражалось у тривалому зневажливому ставленні (образах) до потерпілих, інших громадян, чинячи при цьому опір ОСОБА_10 , який припиняв вищевказані хуліганські дії.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 , 22 січня 2017 року об 11 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі осіб з ОСОБА_4 , знаходячись в громадському місці, поблизу магазину «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. Д.Яворницького, 9а, на ґрунті виниклого конфлікту між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , тривалістю близько 15 хвилин, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропорядності, умисно, грубо порушив громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення, до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, протиставленням себе іншим громадянам, що виражалось у тривалому зневажливому ставленні (образах) до потерпілих, інших громадян, а також у безпричинному нанесені умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , які за ступенем тяжкості згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №28/17 від 03 лютого 2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та додаткового висновку експерта судово-медичної експертизи №66/17 від 09 березня 2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочину заперечив частково, та пояснив, що дійсно, 22 січня 2017 року, перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Того ж дня, в них з потерпілими виник конфлікт, а тому, для підмоги покликав ОСОБА_11 . Під час сутички, він завдавав ударів ОСОБА_8 , та пошкодив його светр. Однак, предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ножа, він не мав. Додатково вказав, що поліція приїхала через 4-5 хвилин, та затримала його за 75 метрів від місця вчинення злочину, а тому, він не міг би заховати ніж, а якби й викинув, як на це вказує сторона обвинувачення, то всі особи, які бігли за ним, помітили б викинутий ніж. Крім того, якби він мав при собі ніж - то в нього, або потерпіого залишилися б порізи. У вчинненому щиро розкаявся та вказав, що неодноразово просив пробачення у потерпілих. Просив суд суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні злочину визнав частково, пояснивши, що дійсно 22 січня 2017 року, він перебував за адресою АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Так, в ОСОБА_4 , виник конфлікт з ОСОБА_8 , тому коли він підійшов до них, одразу почав розбороняти, однак, саме він, нікому ударів не наносив. Через якийсь час продавець викликала поліцію, а тому, вони почали йти з місця події, однак за ними одразу побігла потерпіла ОСОБА_9 , та ще декілька людей, яких він не пам`ятає, а також працівники поліції. Додатково зазначив, що предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ножа, вони не мали та не застосовували. В судовому засіданні щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Крім часткового визнання своєї винності обвинуваченими, суд вважає, що факт скоєння злочину та їх винність у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив про те, що 22 січня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., він разом з сім`єю повертався з церкви. По-дорозі, вони вирішили зайти до магазину «Продукти», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Яворницького, 9. Обійшовши магазин з тильної сторони, біля додаткових дверей входу, стояла невідома особа чоловічої статі, приблизно віком 30 років, середнього зросту, з світло-русим кольором волосся, одягнутий в сіру кепку, чорну шкіряну куртку, темно сині джинси та чорні черевики, яка перебуваючи в громадському місці справляла природні потреби на приміщення магазину (згодом вказану особу ідетифіковано як ОСОБА_4 ), на що потерпілим було здійснено зауваження. Невідома особа відреагувала на зауваження агресивно, та почала виражатись нецензурною лайкою в його сторону та сторону його дружини. Після цього, з-за кута магазину він побачив, що до нього рухується ще одна невідома особа чоловічої статі, -приблизно віком 20 років, ростом 1,70 см., з русим кольором волосся, спортивної тілобудови, одягнутий в чорну шапку, чорну куртку, кофту зеленого кольору з капюшоном, в сині джинси та кросівки чорного кольору (яку згодом було ідентифіковано як ОСОБА_5 ). Дані особи рухались до нього швидким темпом, та агресивно налаштовані з метою завдання тілесних ушкоджень. Зрозумівши це, його дружина стала перед ним з метою захисту. Невідома потерпілому на той момент особа, (меншого зросту) взяла його лівою рукою за одяг та в цей час кулаком правої руки завдала два удари в голову та обличчя. При спробі вирватись з рук зловмисників, йому було розірвано светр та майку. Після того як він вирвався, потерпілий побачив в руках ОСОБА_4 , предмет схожий на ніж, з довжиною леза, приблизно 10 см, блискучого кольору, який він погрожував застосувати відносно нього. Після цих подій, потерпілий зайшов до магазину, а коли вийшов, побачив що обвинувачені швидким темпом рухаються з місця події. В цей же час, приїхали працівники служби охорони та почали переслідувати підозрюваних. За ними побігла й дружина потерпілого.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні надала пояснення аналогічні потерпілому ОСОБА_8 . Додатково вказала, що бачила, як через якийсь час після початку бійки ОСОБА_4 витягнув ніж та погрожував його застосувати. До них підбіг старший чоловік та схопив ОСОБА_4 за руки. Почувши, що приїхала Державна служба охорони, обвинувачені почали втікати і ОСОБА_4 викинув ніж.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які в судовому засіданні повідомили про те, що вони є працівниками Державної служби охорони. Так, 22 січня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., вони приїхали у магазин на АДРЕСА_3 , оскільки спрацювала тривожна кнопка. Продавець повідомила, що підозрювані побігли у сторону вулиці Караджича, та поводили себе агресивно. Викликавши підмогу, їм вдалось затримати осіб, які напали на потерпілих. Обвинувачених свідки пригадали чітко, оскільки ті поводили себе агресивно. Втім, ножа у обвинувачених вони не бачили, хоча при їх затриманні проводився поверхневий огляд.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 22 січня 2017 року, близько 11 год. 10 хв., він вийшов з церкви по вул. Головатого у м. Львові та йшов по вул. Яворницького в сторону свого дому. Дійшовши до магазину на вул. Яворницього, він почув жіноний і чоловічий крик, який лунав з-за магазину. Підійшовши ближче, він побачив, що біля задніх дверей магазину стояли дві молоді жінки, дитина та молодий хлопець віком 25-30 років, одягнений у темно-синю спортивну шапку, темний одяг, ростом 175-180 см., який шарпав та тягнув одну із жінок і погрожував її побити. Повідомив, що після цього, з-за магазину вийшов ще один хлопець, віком 30-35 років, одягнений в чорну шкіряну куртку з піднятим коміром із короткого чорного хутра, середньої тілобудови, зростом 175-180 см. Він почав шарпати, штовхати та погрожувати жінці, що поб`є її. З магазину вийшов чоловік віком 30-35 років, повноватої тілобудови, одягнений у червону сорочку. Він підійшов до даних осіб та почав захищати жінку. В цей час, чоловік у червоній сорочці став перед жінкою, а особи, які штовхали і тягнули жінку, почали штовхати і тягнути й чоловіка. Згодом штовханина переросла у бійку. Невідома йому особа почала бити чоловіка у червоній сорочці, та наносити з десяток ударів в обличчя, груди та ногами по нижніх кінцівках, після чого порвав сорочку і стягнув її. Бійка продовжувалась і він порвав також його майку білого кольору. В цей час, у чоловіка точилась з обличчя кров. За час бійки, інша невідома особа, яка стояла з боку, витягла ніж і тримаючи його в правій руці приблизилась з правого боку до побитого в майці чоловіка, та почала його штовхати лівою рукою, промовляючи «поріжу». Після цього, перший чоловік знову підійшов до потерпілого та почав наносити удари по обличчю. Через декілька хвилин, приїхали працівники поліції і ці невідомі особи, почали втікати з місця події. Однак, невдовзі їх було затримано. Додатково вказав, що бачив як ОСОБА_4 , тримав в руках ніж, та згодом його викинув.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 22 січня 2017 року, з якого вбачається, що громалянин ОСОБА_8 , просив прийняти міри до невідомих йому осіб, які того ж дня, близько 11 год. 00 хв., в м. Львові на вул. Яворницького, 9А, з хуліганських мотивів грубо порушили громадський порядок, та нанесли йому тілесні ушкодження з погрозами застосвання ножа /матеріали кримінального провадження а.с.12/.

Протоколами огляду місця події від 22 січня 2017 року, який проводився за адресою м. Львів, вул. Яворницького, 9А, в автомобілі Державної служби охорони, марки Daewoo Lanos, в м. Львові, на вул. Караджича, 29, де виявлено декілька плям крові пошкодження у виді розбитого заднього вітрового скла /матеріали кримінального провадження а.с.13-16/.

Витягом з кримінального провадження № 0000257, з якого вбачається, що 22 січня 2017 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в групі осіб разом з ОСОБА_4 , знаходячись в громадському місці, поблизу магазину «Продукти», що за адресою: м. Львів, вул. Д.Яворницького, 9а, на ґрунті виниклого конфлікту між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , тривалістю близько 15 хвилин, умисно, грубо порушив громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення, до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, протиставленням себе іншим громадянам, що виражалось у тривалому зневажливому ставленні (образах) до потерпілих, інших громадян, а також безпричинному нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 /матеріали кримінального провадження а.с.97/.

Витягом з кримінального провадження №0000247, в якому викладені аналогічні обставини, однак з погрозою застосування іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (предмета схожого на ніж) /матеріали кримінального провадження а.с.105-106, 213-214/.

Протоколом огляду предметів від 23 січня 2017 року, з фототаблицями, під час якого було оглянуто чоловічий светр, червоного кольору, з вставками полос синього кольору, на правому рукаві якої виявлено пошкодження тканин та розрив на передпліччі /матеріали кримінального провадження а.с.123- 125/.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 15 лютого 2017 року (справа №462/772/17), про визнання ОСОБА_4 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Так, вказаною постановою було встановлено, що ОСОБА_4 , дійсно справляв природні потреби у невстановленому для цього громадському місці. В ході судового розгляду, він вину у вчиненому визнав в повному обсязі та щиро каявся /матеріали кримінального провадження а.с.156/.

Протоколами проведення слідчих експериментів від 21 лютого 2017 року, з фототаблицями, з яких вбачається, що потерпілими ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_10 , надано пояснення на місці вчинення злочину за адресою АДРЕСА_3 , згідно яких вони чітко вказали що 22 січня 2017 року, близько 11 год. 10 хв., обвинуваченими ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вчинено хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 /матеріали кримінального провадження а.с.153-183/.

Довідками «32р» «3141» Міського травматологічного пункту №1 та Міського травматологічного пункту №2, про те, що ОСОБА_8 , звертався в травмпункти з приводу забійної підшкірної гематоми зліва, забійними ранами і саднами верхньої і нижньої губи зліва та забою м`яких тканин сироневої ділянки зліва, забою поперекової ділянки та поперекового відділу хребта /матеріали кримінального провадження а.с.26-27/.

Висновком експерта №28/17 КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» відділення СМЕ при 8-й МКЛ, яким встановлено, що у ОСОБА_8 , були синці на обличчі, двох руках та попереку зліва, рани на верхній та нижній губах зліва. Крім цього, за даними медичних документів, у нього був струс головного мозку. Синці на обох плечах характерні для утворення від здавлювання пальцями рук. Всі решта ушкоджень заподіяні тупими предметами, могли утворитися від ударів рукою, стисненою в кулак чи ногою у взутті та могли бути заподіяні 22 січня 2017 року. Вказані ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних про те, що ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження при самовільному падінні на площину немає /матеріали кримінального провадження а.с.29-30/.

Додатковим висновком експерта №66/17 КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» відділення СМЕ при 8-й МКЛ, яким встановлено, що у ОСОБА_8 , були виявлені два місця прикладання сили в ділянці обличчя - синець у скроневій ділянці зліва та рани в ділянці лівого кута роту на верхній та нижній губах. Кожне з цих ушкоджень утворилось від одноразової дії тупого предмету з обмеженою поверхнею і кожне з них відноситься до легкого тілесного ушкодження. Від удару в будь-яку з цих ділянок могла утворитися черепно-мозкова травма - струс головного мозку, котра відноситься до легкого тілесного укодження з короткочасним розладом здоров`я. Круглі синці на обох плечах, що були у громадянина ОСОБА_8 , характерні для утворення їх від здавлювання пальцями рук та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Крім цього, у громадянина ОСОБА_8 , був синець на попереку зліва, який заподіяний тупим предметом з обмеженою поверхнею та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Всі ушкодження могли бути заподіяні 22 січня 2017 року, вони знаходились у різних анатомічних ділянках тіла та не могли утворитися при одноразовому падінні на площину /матеріали кримінального провадження а.с.205-206/.

Протоколом огляду предметів від 14 березня 2017 року, під час якого було оглянуто файлові об`єкти, - відозаписи моменту затримання обвинувачених. З вказаних відеозаписів вбачається, що обвинувачені дійсно перебували з ознаками алкогольного сп`яніння /матеріали кримінального провадження а.с.210-211/.

Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються дослідженими судом доказами та беззаперечно вказують на скоєння ОСОБА_4 злочину. В той же час, щодо кваліфікацій дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Також, згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Так, дії ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, з наявністю такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як застосування холодної зброї, спеціально пристосованої або заздалегідь заготовленої для нанесення тілесних ушкоджень.

Однак, вказана кваліфікуюча обставина не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, та спростовується протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень від 22 січня 2017 року, які містять перелік речей та документів, що були виявлені та вилучені в обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких відсутні будь-які згадки про ніж /матеріали кримінального провадження а.с.67-70, а.с. 79-82/. А також спростовується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , допитаних в судовому засіданні, які повідомили, що не бачили жодного предмета схожого на ніж, хоча при їх затриманні проводився поверхневий огляд.

Крім того, як було встановлено під час розгляду справи та підтверджено і потерпілими і обвинуваченими і свідками, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , були затримані одразу після вчинення злочину, на невеликій відстані від місця скоєння хуліганських дій. Втім, на місці події та місці їх затримання не було виявлено предмету схожого на ніж, а також суду не надано доказів наявності наміру обвинуваченого в застосуванні холодної зброї. Вказане стверджується й рапортом старшого оперативно уповноваженого Залізничного ВП майора поліції ОСОБА_16 , від 22 січня 2017 року, який вказав, що під час обслідування території в АДРЕСА_6, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , - ножа виявлено не було /матеріали кримінального провадження а.с.19/.

Єдиним доказом наявності вказаної кваліфікуючої ознаки - є ескіз, що міститься в матеріалах кримінального провадження /а.с. 42/, та пояснення потеріплих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_10 , які не можуть бути прийняті судом в силу відсутності інших належних та допустимих доказів. Відтак, суд приходить до переконання, що надані стороною обвинувачення докази, не містять жодних даних, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили, що обвинувачений ОСОБА_4 , дійсно мав предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ніж.

Отже, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі статті 337 КПК України, суд має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 , з частини 4 статті 296 КК України на частину 3 статті 296 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за частиною 3 статті 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язані з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Щодо твердження сторони захисту про відсутність в діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки - вчинення кримінального злочину групою осіб, - суд зазначає наступне. Законодавець передбачив, що вказане кримінальне правопорушення, може бути вчинено групою осіб як за попереньою змовою, так і без попередньої змови. Науково практичним коментарем до статті 28 Кримінального кодексу України, встановлено, що група осіб без попередньої змови - це двоє або більше виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для цієї групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням або в процесі його вчинення. Учасники такої групи можуть бути не знайомі між собою. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося. Дії таких осіб мають бути погоджені стосовно об`єкта та об`єктивної сторони злочину, і ці особи повинні усвідомлювати, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату. При цьому члени такої групи можуть застосовувати різні засоби і знаряддя злочину, діяти стосовно кількох потерпілих одночасно.

Відсутність попередньої змови не виключає можливості змови між членами такої групи під час виконання ними об`єктивної сторони злочину. Безпосередньо вчинюючи злочин, вони можуть домовлятися при цьому про характер спільних дій, розподіляти ролі, узгоджувати свою подальшу (у т. ч. посткримінальну) поведінку тощо. У деяких випадках цей вид групи передбачено як кваліфікуючу певний злочин ознаку (ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 402, ч. 2 ст. 404, ч. 3 ст. 405, ч. 3 ст. 406). Для кваліфікації цих діянь за вказаною ознакою не вимагається попередньої змови між учасниками злочину, однак якщо вона мала місце, то їх дії (за відсутності такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб) кваліфікуються як вчинені групою осіб.

Так, під час розгляду справи, сам обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив, що покликав ОСОБА_5 , для того щоб поквитатися з потерпілим ОСОБА_8 . Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , та потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , чітко ствердили, що обвинувачені діяли спільно і спільно наносили тілесні ушкодження, а відтак, суд приходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинувачених в цій частині.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, його наслідки, а саме: завдання потерпілому ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень, обставини та мотиви скоєння злочину, - порушення громадського порядку та спокою громадянами з мотивів неповаги до них, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на час вчинення злочину, раніше не суджений, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

На основі наведеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ч. 3 ст. 296 КК України, за якою судом кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю відносно потерпілих (хуліганство), вчинене групою осіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який є нетяжким злочином, його наслідки, а саме: завдання потерпілому ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень, обставини та мотиви скоєння злочину, - порушення громадського порядку та спокою громадянами з мотивів неповаги до них, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на час вчинення злочину, раніше не суджений, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

На основі наведеного, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових злочинів, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, потерпілими ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , було заявлено до обвинувачених ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , цивільні позови про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди покликаються на те, що неправомірні дії обвинувачених спричинили негативні зміни в їх житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну та неприємні сновидіння. Крім того, ОСОБА_9 змушена була користуватися кваліфікованою допомогою спеціаліста - психолога.

В цивільному позові ОСОБА_8 , вказав що завдання йому моральної та матеріальної шкоди виражалось в тому, що він протягом тривалого часу змушений був перебувати на амбулаторному лікуванні вдома, оскільки завдані травми виявились досить серйозними та супроводжувались розладом здоров`я. Для належного лікування, в потерпілого була потреба в придбанні медикаментів та лікарських засобів. Враховуючи вищевикладене, просять суд стягнути на їх користь по 50 000 грн., моральної шкоди, а також 4000 грн., майнової шкоди.

Відповідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відтак, при визначенні розміру моральної шкоди, суд оцінює ступінь моральних страждань позивачів, враховує короткочасність конфліктної ситуації, наявність психологічного стресу у потерпілих після подій, а тому, приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви частково, в розмірі по 7 000 та 10 000 грн., оскільки такі на переконання суду є справедливими, співмірними із завданою моральною шкодою, відповідають критерію розумності та добросовісності. В той же час, майнова шкода підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази:

-кофту потерпілого ОСОБА_8 , - слід повернути ОСОБА_8 ; DVD-диски,- слід залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 Кримінального кодексу України та обрати йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 3 /трьох/ років іспитового строку.

Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України та обрати йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 3 /трьох/ років іспитового строку.

Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України, зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - задовільнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 - 7 000 /сім тисяч/ гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - задовільнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 ,- 10 000 /десять тисяч/ гривень моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 ,- 4 000 /чотири тисячі/ гривень майнової шкоди.

Речові докази:

-кофту потерпілого ОСОБА_8 , - повернути ОСОБА_8 ; DVD-диски,- залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення, засудженим у цей же термін з моменту вручення копії вироку

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1