Провадження № 1-кс/331/1190/2022
Справа № 331/3824/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 12 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 12 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12.03.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації «военно-гражданскую администрацию г.Мелитополь», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п.6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В той же час, діюча Мелітопольська міська рада Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами і комунальними підприємствами, серед яких також Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, були евакуйовані до м. Запоріжжя де продовжують свою законну діяльність.

Так, відповідно до Положення про управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.04.2016 №6/3:

- Управління освіти Мелітопольської міської ради є виконавчим органом Мелітопольської міської ради, який утворюється міською радою та є підзвітним і підконтрольним раді, і підпорядковується її виконавчому комітету та Мелітопольському міському голові, а з питань здійснення делегованих йому повноважень підконтрольний Департаменту освіти Запорізької обласної державної адміністрації.

- Управління освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України зі своїм найменуванням.

- Юридична адреса: 72313, вул. Осипенко, 96, м. Мелітополь, Запорізька область, Україна.

- Управління освіти фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників управління та видатки на його утримання встановлюються Мелітопольською міською радою за рекомендаціями Міністерства освіти і науки України. Структура і штатний розпис управління освіти складається відповідно до чинного законодавства.

- Основними функціями управління освіти (відповідно до покладених на нього завдань та делегованих повноважень) є: 1) організація мережі та здійснення керівництва загальноосвітніми, дошкільними та позашкільними навчальними закладами міста; 2) організація нормативно-правового забезпечення; 3) організація навчально-методичного забезпечення загально-освітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів; 4) організація фінансового забезпечення закладів освіти; 5) організація матеріально-технічного забезпечення загально-освітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів; 6) організація діяльності учасників навчально-виховного процесу в навчальних закладах міста та забезпечення їх соціального захисту.

- Управління освіти очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади міським головою. Особа, яка призначається на посаду начальника, повинна мати вищу педагогічну освіту, стаж керівної роботи в навчальних закладах та установах освіти не менш як 5 років та володіти державною мовою. Заступники начальника призначається міським головою, згідно з чинним законодавством.

- Начальник управління освіти здійснює керівництво діяльністю управління освіти, забезпечує виконання покладених на управління освіти завдань, визначає посадові обов`язки і ступінь відповідальності заступників начальника та працівників управління освіти; затверджує положення про підрозділи і служби управління освіти Мелітопольської міської ради, функціональні обов`язки його працівників; призначає на посаду та звільняє з посади працівників управління, керівників та інших працівників комунальних навчальних закладів і установ освіти, відповідно до чинного законодавства; погоджує призначення на посаду та звільнення з посади керівника, заступників приватного навчального закладу; подає на затвердження міського голови проект кошторису доходів і видатків, вносить пропозиції щодо граничної чисельності та фонду оплати праці працівників управління освіти; розпоряджається коштами, які виділяються на утримання управління освіти; затверджує штатні розписи навчальних закладів і установ освіти.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління освіти залишалася ОСОБА_6 , призначена розпорядженням міського голови м. Мелітополя від 03.09.2022 №1198-к. Однак, розпорядженням міського голови №33-к від 02.05.2022 «Про оголошення простою у зв`язку з воєнним станом» оголошено початок простою не з вини працівників з 02.05.2022 до припинення чи скасування воєнного стану чи можливості відновити роботу виконання обов`язків начальника управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області на час простою покладено на заступника начальника управління освіти Мелітопольської міської ради ОСОБА_7 .

В той же час, приблизно на початку березня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у м. Мелітополь, Запорізької області, ОСОБА_8 , будучи директором Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, скориставшись відсутністю діючого начальника Управління та евакуацією всієї Мелітопольської міської ради, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації міста, та добровільно зайняла посаду директора департаменту освіти військово-цивільної адміністрації м. Мелітополь, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у м. Мелітополь, Запорізької області, яку займає по теперішній час.

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_8 , виконуючи свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти, який фактично узурпував виконання функцій аналогічного органу місцевого самоврядування управління освіти, та вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань Російської Федерації, безпосередньо здійснює загальне управління цим органом, розпоряджається захопленим майном, надає всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь.

Зокрема, з початку перебування на вказаній посаді в окупаційній адміністрації держави-агресора, наприкінці березня, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти, фактично встановила місцезнаходження вказаного органу в приміщенні Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу за адресою: м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, буд. 19.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 31.03.2022 ОСОБА_8 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, бажаючи проявити себе на новій посаді, відновити та налагодити освітній процес у м. Мелітополь (який згідно з розпорядження голови Запорізької обласної адміністрації від 29.03.2022 №137 з метою збереження життя та здоров`я учасників освітнього процесу призупинено у зв`язку з оголошенням вимушених канікул), на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти організувала у приміщенні новоствореного департаменту, який фактично знаходиться в приміщенні Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу за адресою: м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, буд. 19, загальних зборів представників адміністрації загальноосвітніх навчальних закладів м. Мелітополь та/або їх заступників. Під час проведення вказаних зборів керівників загальноосвітніх закладів м. Мелітополь ОСОБА_8 намагалася схилити учасників до співпраці з представниками держави-агресора, у тому числі шляхом відновлення освітнього процесу у м. Мелітополь.

У подальшому, починаючи з травня 2022 року і по теперішній час ОСОБА_8 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти розпоряджається майном загальноосвітніх навчальних та інших закладів освіти, у тому числі на виконання вимог невстановлених представників окупаційної влади в м. Мелітополь передає в користування будівлі та майно, яке належить закладам освіти, що за рішенням ОСОБА_8 не продовжують здійснення своєї діяльності, у користування військовослужбовцям російської федерації.

23.08.2022 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_8 у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам відділу КІБ УСБУ в Запорізькій області, того ж дня на підставі постанови слідчого за погодженням прокурора, який здійснює процесуальне керівництво прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні зупинено.

Водночас, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_8 перебуває в м. Мелітополь Запорізької області, що є тимчасово окупованим державою-агресором, та є таким, що переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, встановивши наявні підстави для відновлення досудового розслідування, 26.10.2022 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наступне майно:

- об`єкт нерухомого нежитлового майна приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1;

- банківський рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та відкритий у Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК БНП Паріба Груп» ().

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за у хвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з п.7 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_8 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч.5 ст.111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п.3 ч.1 ст.170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище переліку майна підозрюваної ОСОБА_8 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваної та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12.03.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації «военно-гражданскую администрацию г.Мелитополь», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п.6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В той же час, діюча Мелітопольська міська рада Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами і комунальними підприємствами, серед яких також Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, були евакуйовані до м. Запоріжжя де продовжують свою законну діяльність.

Так, відповідно до Положення про управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.04.2016 №6/3:

- Управління освіти Мелітопольської міської ради є виконавчим органом Мелітопольської міської ради, який утворюється міською радою та є підзвітним і підконтрольним раді, і підпорядковується її виконавчому комітету та Мелітопольському міському голові, а з питань здійснення делегованих йому повноважень підконтрольний Департаменту освіти Запорізької обласної державної адміністрації.

- Управління освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України зі своїм найменуванням.

- Юридична адреса: 72313, вул. Осипенко, 96, м. Мелітополь, Запорізька область, Україна.

- Управління освіти фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників управління та видатки на його утримання встановлюються Мелітопольською міською радою за рекомендаціями Міністерства освіти і науки України. Структура і штатний розпис управління освіти складається відповідно до чинного законодавства.

- Основними функціями управління освіти (відповідно до покладених на нього завдань та делегованих повноважень) є: 1) організація мережі та здійснення керівництва загальноосвітніми, дошкільними та позашкільними навчальними закладами міста; 2) організація нормативно-правового забезпечення; 3) організація навчально-методичного забезпечення загально-освітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів; 4) організація фінансового забезпечення закладів освіти; 5) організація матеріально-технічного забезпечення загально-освітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів; 6) організація діяльності учасників навчально-виховного процесу в навчальних закладах міста та забезпечення їх соціального захисту.

- Управління освіти очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади міським головою. Особа, яка призначається на посаду начальника, повинна мати вищу педагогічну освіту, стаж керівної роботи в навчальних закладах та установах освіти не менш як 5 років та володіти державною мовою. Заступники начальника призначається міським головою, згідно з чинним законодавством.

- Начальник управління освіти здійснює керівництво діяльністю управління освіти, забезпечує виконання покладених на управління освіти завдань, визначає посадові обов`язки і ступінь відповідальності заступників начальника та працівників управління освіти; затверджує положення про підрозділи і служби управління освіти Мелітопольської міської ради, функціональні обов`язки його працівників; призначає на посаду та звільняє з посади працівників управління, керівників та інших працівників комунальних навчальних закладів і установ освіти, відповідно до чинного законодавства; погоджує призначення на посаду та звільнення з посади керівника, заступників приватного навчального закладу; подає на затвердження міського голови проект кошторису доходів і видатків, вносить пропозиції щодо граничної чисельності та фонду оплати праці працівників управління освіти; розпоряджається коштами, які виділяються на утримання управління освіти; затверджує штатні розписи навчальних закладів і установ освіти.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління освіти залишалася ОСОБА_6 , призначена розпорядженням міського голови м. Мелітополя від 03.09.2022 №1198-к. Однак, розпорядженням міського голови №33-к від 02.05.2022 «Про оголошення простою у зв`язку з воєнним станом» оголошено початок простою не з вини працівників з 02.05.2022 до припинення чи скасування воєнного стану чи можливості відновити роботу виконання обов`язків начальника управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області на час простою покладено на заступника начальника управління освіти Мелітопольської міської ради ОСОБА_7 .

В той же час, приблизно на початку березня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), знаходячись у м. Мелітополь, Запорізької області, ОСОБА_8 , будучи директором Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, скориставшись відсутністю діючого начальника Управління та евакуацією всієї Мелітопольської міської ради, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації міста, та добровільно зайняла посаду директора департаменту освіти військово-цивільної адміністрації м. Мелітополь, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у м. Мелітополь, Запорізької області, яку займає по теперішній час.

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_8 , виконуючи свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти, який фактично узурпував виконання функцій аналогічного органу місцевого самоврядування управління освіти, та вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань Російської Федерації, безпосередньо здійснює загальне управління цим органом, розпоряджається захопленим майном, надає всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь.

Зокрема, з початку перебування на вказаній посаді в окупаційній адміністрації держави-агресора, наприкінці березня, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти, фактично встановила місцезнаходження вказаного органу в приміщенні Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу за адресою: м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, буд. 19.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 31.03.2022 ОСОБА_8 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, бажаючи проявити себе на новій посаді, відновити та налагодити освітній процес у м. Мелітополь (який згідно з розпорядження голови Запорізької обласної адміністрації від 29.03.2022 №137 з метою збереження життя та здоров`я учасників освітнього процесу призупинено у зв`язку з оголошенням вимушених канікул), на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти організувала у приміщенні новоствореного департаменту, який фактично знаходиться в приміщенні Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу за адресою: м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, буд. 19, загальних зборів представників адміністрації загальноосвітніх навчальних закладів м. Мелітополь та/або їх заступників. Під час проведення вказаних зборів керівників загальноосвітніх закладів м. Мелітополь ОСОБА_8 намагалася схилити учасників до співпраці з представниками держави-агресора, у тому числі шляхом відновлення освітнього процесу у м. Мелітополь.

У подальшому, починаючи з травня 2022 року і по теперішній час ОСОБА_8 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора департаменту освіти розпоряджається майном загальноосвітніх навчальних та інших закладів освіти, у тому числі на виконання вимог невстановлених представників окупаційної влади в м. Мелітополь передає в користування будівлі та майно, яке належить закладам освіти, що за рішенням ОСОБА_8 не продовжують здійснення своєї діяльності, у користування військовослужбовцям російської федерації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_8 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наступне майно:

- об`єкт нерухомого нежитлового майна приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1;

- банківський рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та відкритий у Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК БНП Паріба Груп» ().

Слідчий просить накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 . На підтвердження цього, слідчим надано лист Мелітопольльського промислово-економічного фахового коледжу № 181 від 20.09.2022 року. Зі змісту наданого листа, неможливо встановити цільове призначення цього рахунку, його стану, та наявності на ньому коштів, а отже в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що в іншій частині клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого житлового майна приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Тобто, за змістом вказаних положень закону, арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на нерухоме майно обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 12 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, яке належить підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: об`єкт нерухомого нежитлового майна приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1