ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10148/22

Номер провадження 1-кп/495/842/2022

23 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000064 від 29.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницький, громадянина України, одружений, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта 7 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, не обліку у лікаря психіатра не знаходиться,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород - Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері південного регіону ОСОБА_4 ,

захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах:

ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого ОСОБА_3 21.03.2022 призвано для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2022 № 80, обвинувачений молодший сержант ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначений на посаду головного сержанта 7 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 21.03.2022, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_6 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації обвинувачений молодший сержант ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №245 від 16.08.2022 ОСОБА_3 направили у Військово-медичний клінічний центр Південного регіону м. Одеса на лікування. Того ж дня обвинуваченому ОСОБА_3 надано направлення для проходження лікування до ІНФОРМАЦІЯ_3 . До вказаного лікувального закладу обвинувачений ОСОБА_3 прибув на стаціонарне лікування лише 13.09.2022 та знаходився на ньому по 04.10.2022. Ні 17.08.2022 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, ані після проведеного лікування 05.10.2022 обвинувачений ОСОБА_3 до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 не прибував.

У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з лікувального закладу.

Так, 17.08.2022 о 08 год. 00 хв., обвинувачений молодший сержант ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків за відсутності поважних причин, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В період своєї відсутності, а саме з 13.09.2022 по 04.10.2022 находився на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_4 та по закінченню лікування до розташування військової частини не повернувся.

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, обвинувачений молодший сержант

ОСОБА_3 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

14.12.2022 о 14 год. 00 хв. обвинувачений молодший сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, яка дислокується за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкіна, буд. 11Б, та повідомив про вчинений ним злочин.

За викладених вище обставин дії обвинуваченого молодшого сержанта ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби) та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді головного сержанта 7 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 17.08.2022, не з`явився вчасно на службу до Міської клінічної лікарні №11 м. Одеса без поважних причин, в умовах воєнного стану, за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 08 год. 00 хв. 13.09.2022, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Він же, обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді головного сержанта 7 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 05.10.2022, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин, в умовах воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 14 год. 00 хв. 14.12.2022, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби,

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби) та у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) санкція цієї статті передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

14.12.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , та прокурором Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, приймаючи до уваги особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в побуті характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, беззастережного визнання своєї винуватості, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду, погоджуються на застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити покарання на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк, тобто призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого захисник ОСОБА_5 та прокурор Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вислухавши сторони кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Узгоджена сторонами угода міри покарання у виді призначення ОСОБА_3 іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Та на підставі ст. 62 КК України замінити покарання на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк, тобто призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого захисник ОСОБА_5 , та прокурором Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Та на підставі ст. 62 КК України замінити покарання на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк, тобто призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до

ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 , уродженець міста Хмельницький, громадянина України, одружений, раніше не судимий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта 7 понтонно-мостової роти 3 понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, не обліку у лікаря психіатра не знаходиться. Відповідно до службової характеристики виданої командиром військової частини НОМЕР_1 вбачається, що за час виконання посадових обов?язків молодший сержант ОСОБА_3 зарекомендував себе як з позитивного, так і негативного боку. Обов?язки за посадою виконує не завжди добросовісно та з відповідальністю. Користується діловим авторитетом серед колег та підлеглих. Не завжди забезпечує військову дисципліну та статутний порядок у роті. Під час виконання службових обов?язків не виявляє творчість і наполегливість. Військово-технічну та спеціальну підготовку знає слабко. Коректний та витриманий по відношенню до старших та начальників, зберігає службову субординацію. Накази командирів виконує, але не завжди точно та своєчасно. З підлеглими уважний та турботливий. Розумну ініціативу проявляє не завжди. Труднощі військової служби переносить тяжко. Форму одягу носить охайно. Фізично розвинений добре. Стан здоров?я задовільний. Морально та емоційно не стійкий. Під час бесіди веде себе спокійно, на питання відповідає не завжди адекватно.

Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Викривачі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Розмір пропонованої винагороди викривачу: відсутні.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого захисник ОСОБА_5 , та прокурором Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 від 14.12.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України та призначити засудженому ОСОБА_3 іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити покарання засудженому ОСОБА_3 на покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк, тобто призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору

Суддя: