Провадження № 1-кп/522/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 заяву потерпілого ОСОБА_3 , подану в порядку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001307 від 20.10.2020 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стара Синява, Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2021 року в провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001307 від 20.10.2020 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та ухвалою від 20.12.2021 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. 314, 315 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001307 від 20.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_6 , підтримали подану заяву та просили суд її задовольнити. Потерпілий вказав, що будь-яких претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 немає.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечували проти закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що відшкодував потерпілому шкоду та останній до нього претензій будь-якого характеру не має.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов висновку про закриття кримінального провадження з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04 вересня 2021 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, він разом із особою № 1, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме кримінальне провадження, знаходився на парковці закладу «Глечик», що розташований у м. Одесі, біля «Траси Здоров`я», де також у той час знаходився потерпілий ОСОБА_3 , та між ними розпочалась конфліктна ситуація.

У ході конфліктної ситуації у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення фізичного болю потерпілому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого злочинного умислу, спрямований на вчинення насильницьких дій, з метою спричинення фізичного болю, діючи умисно та протиправно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 перебуває лежачи на землі від дій особи № 1 та знаходиться у безпорадному стані, підійшов до потерпілого та наніс йому декілька ударів ногами в область тулуба та кінцівок, чим завдав потерпілому ОСОБА_3 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання побоїв та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, у тому числі передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого і закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством. А абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України передбачає, що, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною першою статті 126 ККУкраїни (умисне завдання побоїв та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень).

Крім того, під час закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не підлягає встановленню сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи.

Тому, беручи до уваги те, що потерпілий ОСОБА_3 під час підготовчого судового провадження відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні, яке в силу п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення щодо кримінального правопорушення, не пов`язаного з домашнім насильством, роз`яснивши учасникам наслідки такої відмови, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження № 0001307 від 20.10.2020 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК, підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1, абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК.

Крім того, представником в інтересах потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 55 498 гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, який потерпілий в судовому засіданні просив залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року №3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не ухвалюється та не постановляється ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру стосовно ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що цивільний позов поданий представником в інтересах потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 , слід залишити без розгляду, що не перешкоджає потерпілому звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст. 26, 100, 128, 284, 370-372, 376, 395, 477-479 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілого ОСОБА_3 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001307 від 20.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001307 від 20.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов поданий представником в інтересах потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 55 498 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень та моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- DVD R диск із 3-ма відеофайлами, серійний номер CMDR47G-CFMWMO3-0959 G128, з камери зовнішнього відеоспостереження пропускного пункту ТЗ, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пляж «Дельфін», який було видано, від 10.09.2021 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1