Справа №639/3511/22
Провадження № 1-кс/639/375/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000831 від 01.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні слідчий посилався на: те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватості; вік та стан його здоров`я підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, його майновий стан та репутацію, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, висловив жаль щодо скоєного, зазначивши, що має намір відшкодовувати потерпілому спричинену шкоду, що буде неможливе в умовах його тримання під вартою та в подальшому визначить міру та характер призначеного йому покарання. Вказував, що працює без укладення трудового договору водієм вантажних автомобілів. Також ОСОБА_4 посилався на те, що має на утриманні неповнолітнього сина, та непрацездатних батьків 1946 та 1949 років народження. З огляду на викладене, та, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_4 проведення оперативного втручання, внаслідок травми ноги, а також через недоведеність ризиків, на які посилався орган досудового розслідування, підозрюваний та його захисник просили обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000831 від 01.11.2022.

27.02.2023 ОСОБА_4 в рамках вказаного досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та 8 епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:

- у викраденні 07.09.2022 в ранковий час доби за адресою: АДРЕСА_2 , у свого знайомого ОСОБА_8 банківської картки АТ «ОщадБанк» (ч. 1 ст. 357 КК України);

- у таємному викраденні з вказаної банківської картки АТ «ОщадБанк», належної ОСОБА_8 , грошових коштів в період часу з 09:35 07.09.2022 до 10:34 08.09.2022, шляхом розрахунків вказаною карткою в закладах та підприємствах за придбання продовольчих, побутових та інших товарів..

Як зазначалось вище, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі.

Крім того з доказів, зібраних під час досудового розслідування та наданих слідчому судді, а саме: показів потерпілого ОСОБА_8 від 04.11.2022, протоколу огляду предмету від 07.11.2022, показів свідка ОСОБА_9 від 28.11.2022, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.12.2022, показів свідка ОСОБА_10 від 25.01.2023, протоколу огляду предметів від 25.01.2023, показів свідка ОСОБА_11 від 14.02.2023, протоколу огляду предмету від 14.02.2023, показів свідка ОСОБА_12 від 20.02.2023, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Надаючи оцінку щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що:

- ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), § 59);

- наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини» (Selcuk v. Turkey), § 34; «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria), § 9).

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень, а також, що ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, зокрема умисних корисливих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується і по даному кримінальному провадженню, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, надаючи оцінку ступеню вказаних ризиків, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 :

- протягом тривалого періоду часу до кримінальної відповідальності не притягувався, чим обумовлене відсутність у нього судимостей в силу ст. 89 КК України;

- має на утриманні неповнолітнього сина, а також, з його слів, непрацездатних батьків та працює без укладення трудового договору;

- має одне місце реєстрації з 1999 року та постійне місце проживання в м. Харкові, які співпадають;

- вину у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень визнає, висловлює намір щодо відшкодування спричиненої шкоди потерпілому;

- від органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не переховувався; як повідомила в судовому засіданні прокурор, до органу досудового розслідування та до суду підозрюваний з`явився самостійно за першим викликом.

Слід зазначити, що хоча органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як 8 окремих епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, проте обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння свідчать, що це є одиничним продовжуваним кримінальним правопорушенням, що, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_4 протягом тривалого періоду часу до кримінальної відповідальності не притягувався, певною мірою впливає на ступінь ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому загальний розмір спричиненої шкоди в даному випадку не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення, зокрема наявність такої кваліфікуючої ознаки як «завдання значної шкоди потерпілому», її розмір, відшкодування/невідшкодування шкоди повинно бути враховано вже при призначенні покарання за наслідками розгляду кримінального провадження, у разі доведеності вини особи. Разом з тим інститут запобіжного заходу у кримінальному процесуальному праві має на меті запобігання встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного/обвинуваченого, а не кару та виправлення засудженого, що передбачено ст. 50 КК України як мета покарання.

Враховуючи наведене вище, при розгляді клопотання встановлено, що зазначені доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають невиключний ступень їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведені стороною обвинувачення ризики, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , його процесуальної поведінки та позиції по кримінальному провадженню, мають невиключний ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених стороною обвинувачення та їх ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний час доби та з покладенням обов`язків, окрім іншого, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваним ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло у період часу з 21:00 по 06:00 наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком на два місяці, тобто до 27.04.2023, поклавши на нього такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Строк дії ухвали до 27 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали направити старшому слідчому СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_6 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1