Справа № 344/2257/23
Провадження № 1-кп/344/698/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, фактично проживаючого за місцем реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 3 курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, непрацюючого, неодруженого, на утриманні осіб не має, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив привласнення офіційного документа з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Так, у листопаді 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу житлового будинку, що знаходиться по вул. Довженка, 4 у м. Івано-Франківську, поруч із під`їздом №1 знайшов банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є потерпіла ОСОБА_6 , яку остання втратила з власної необережності поруч із житловим будинком, що по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською картою з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходились на рахунку вказаної банківської карти.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що пластикова банківська карта видається банківською установою, є електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення привласнив банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 581-ІV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання в часі та просторі. В подальшому ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а банківською картою розпорядився на власний розсуд.

Надалі ОСОБА_5 , діючи умисно, з єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів з рахунку банківської карти, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою таємного збагачення, керуючись корисливим мотивами, під час дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженими Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022), 28.11.2022 протягом дня, шляхом використання банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є потерпіла ОСОБА_6 , здійснив дев`ять операцій з рахунку в торгово-сервісних мережах м. Івано-Франківська, а саме: АЗС «WOG» - 1452 грн 30 коп.; магазин «Продукти-Овочі-Фрукти» - 15 грн; магазин «АТБ-Маркет 1205» - 414 грн 90 коп.; магазин «LIFECELL» - 323 грн; магазин «Мобільні аксесуари» -300 грн, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2505 грн 20 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини вчинених кримінальних правопорушень відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_5 суду показав, що 27.11.2022 гуляв ввечері з товаришем та неподалік будинку №4 по вул.Довженка у м.Івано-Франківську знайшов банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», привласнив її, розумів, що картка йому не належить. Після півночі на заправці «WOG», що по вул.Довженка у м.Івано-Франківську оплатив покупки цією банківською карткою на загальну суму 1452,30 грн. Зранку думав, що картка вже заблокована, але виявилося, що ні, коли придбав пляшку води у магазині «Продукти-Овочі-Фрукти», що по вул.Довженка, оплативши 15 грн цією банківською карткою. Далі здійснив покупку у «АТБ-Маркет» на вул. Мазепи на суму 414,90 грн, у магазині «LIFECELL» на вул.Мазепи («Липки») придбав за 323 грн кабель до мобільного телефона, у магазині «Мобільні аксесуари» по вул.Мазепи біля магазину «Сільпо» купив за 300 грн чохол до мобільного телефона, всюди розраховувався знайденою банківською карткою. Загалом здійснив покупки на 2505,20 грн, розрахувавшись банківською карткою потерпілої. Заподіяну потерпілій шкоду відшкодував добровільно повністю під час досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України як привласнення офіційного документа, з корисливих мотивів; за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України) та тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України), дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» та КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебуває, не працює, є студентом ВНЗ, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне повне відшкодування збитків потерпілій як обставини, що пом`якшують покарання згідно ч.1 ст.66 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, позицію потерпілої, яка згідно поданої заяви повідомила про відсутність претензій до обвинуваченого, позицію обвинуваченого, що погодився із запропонованим прокурором покаранням, суд вважає, що наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне повне відшкодування збитків потерпілій, фактичні обставини вчиненого, розмір заподіяних збитків 2505,20 грн, відсутність претензій потерпілої), враховуючи особу винного, його молодий вік, отримання ним вищої освіти, відсутність судимостей, критичну оцінку вчиненого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України в межах санкції статті у виді штрафу, а за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу згідно вимог ст.53 КК України, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України- штраф у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Речові докази: куртку та шапку обвинуваченого (постанова від 03.12.2022) повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , оптичні диски згідно постанов від 03.12.2022 та 22.12.2022- залишити при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_7