Справа 688/2455/22
№ 1-кс/688/2272/22
Ухвала
про накладення арешту на майно
28 листопада 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000898 від 04 вересня 2022 року, про арешт майна,

встановив:
Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської оружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000898 від 04 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, шахрайським шляхом, за допомогою месенджера «Telegram», заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 129325 грн., а саме, 02 вересня 2022 року із банківської картки, відкритої в АТ «Державний ощадний банк» ,що належить ОСОБА_5 , за номером НОМЕР_1 було здійснено перерахунок коштів на інший рахунок в сумі 129325 грн.

Крім того, встановлено, що із банківського рахунку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , перераховані на банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

На підставі вищевказаної інформації та заяви потерпілого, внесено

відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000898 від

04 вересня 2022 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального

правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 22 листопада 2022 року банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
З метою недопущення відчуження майна (зняття, перерахування грошових коштів) чи внесення змін про власників, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на банківський рахунок.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали повністю. Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності особи, яка є власником майна, на яке накладається арешт, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза спотворення або знищення слідів кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000898 від 04 вересня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому Кодексом порядку, у тому числі на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей.

В даному випадку підставою для арешту майна є наявність розумних підозр, що вказане у клопотанні слідчого майно є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою недопущення відчуження майна (зняття, перерахування грошових коштів) чи внесення змін про власників, слід накласти арешт на банківський рахунок.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», що розташований в м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: