УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2022 Справа №607/9097/20

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

та захисників адвокатів ОСОБА_9

та ОСОБА_10

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 08 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 08 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло в період з 22.00 год. по 07.00 год. терміном на два місяці, зазначивши, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому існує ризик того, що з огляду на санкцію статті обвинувачення, він зможе переховуватися від суду, крім того зможе незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.
Крім того в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується, проте з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також з огляду на те, що продовжують існувати ризики того, що він зможе переховуватися від суду, крім того зможе незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, про що свідчить також те, що останній порушував умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та допускав неявки в судові засідання.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Колегія суддів, заслухавши клопотання прокурора, а також думку інших учасників судового розгляду,приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при вирішенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Також колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів кримінальних правопорушень, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та небажання ставати на шлях виправлення.

Водночас слід зазначити про необґрунтованість, на думку колегії суддів, існування ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки потерпілі, а також свідки, заявлені стороною обвинувачення, вже допитані під час судового розгляду. Також прокурором не доведено існування ризику незаконного впливу на інших обвинувачених у кримінальному провадженні. Крім того колегія суддів вважає недоведеним ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже прокурором не зазначено які конкретні дії може вчиняти обвинувачений з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надано доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного,колегія суддів приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною останньому залишати житло в період з 22.00 год. до 07.00 год., за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності та крім випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому, та покласти на нього обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України, та вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того при вирішенні клопотання прокурора про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюколегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою колегії суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувавсячерез наявність ризиків, які продовжували існувати, зокрема востаннє відповідно до ухвали суду від 09 вересня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 09 листопада 2022 року.
При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
У судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також прокурором доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 з огляду на санкцію статтей обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, а також на даний час обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого.

Водночас слід зазначити, що на думку колегії суддів, прокурором не обґрунтовано існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки, заявлені стороною обвинувачення, вже допитані під час судового розгляду. Також прокурором не доведено існування ризику незаконного впливу на інших обвинувачених у кримінальному провадженні. Крім того колегія суддів вважає недоведеним ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже прокурором не зазначено які конкретні дії може вчиняти обвинувачений з метою перешкодити даному кримінальному провадженню та не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Разом з тим, колегія суддів також бере до уваги те, що під час судового розгляду даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте в цей час останній допускав неявки в судові засідання, а також порушував умови зазначеного запобіжного заходу, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечує належної процесуальної поведінки обвинуваченого в межах даного кримінального провадження.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що менш суворий запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та вважає виправданим подальше тримання останнього під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до двох місяців.
На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби, за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності та крім випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому, строком на два місяці, тобтодо 23 год. 59 хв. 06 січня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити засіб контролю; утриматись від спілкування із свідками обвинувачення та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном до двох місяців, тобто до 23 год. 59 хв. 06 січня 2023 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 08 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, відкласти до 13 год. 00 хв. 23 листопада 2022 року.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення ОСОБА_7 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 передати на виконання та контроль за поведінкою обвинуваченого в Червоноградський ВП ГУНП у Львівській області.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3