ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5989/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/678/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції).,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, інваліда ІІ групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 9 серпня 2021 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 5 січня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

7 листопада 2022 року приблизно о 8 год. 40 хв., ОСОБА_7 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в салоні маршрутного таксі №89, в момент коли маршрутне таксі знаходилось на зупинці громадського транспорту «Чарівна» по вул. Героїв 55 бригади в місті Запоріжжі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з правої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який він сховав в кишеню своєї куртки, в яку він був одягнутий та разом з викраденим майно.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 на вищевказаній зупинці громадського транспорту вийшов з салону маршрутного таксі та попрямував в бік будинку АДРЕСА_3 , та в цей час злочинні дії ОСОБА_7 були помічені свідком ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_10 , які вимагали у ОСОБА_7 зупинитись. Незважаючи на словесні вимоги, ОСОБА_7 разом із викраденим мобільним телефоном швидко зайшов за кут вказаного будинку, тим самим отримав можливість розпорядитися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

7 листопада 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001725 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 5).

7 листопада 2022 року о 8 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 41-43).

7 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 44-47).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду є не об`єктивними та не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, має стійкі соціальні зв`язки, характеризується виключно позитивно, на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_12 , 2006 року народження, він доглядає за своєю бабусею 1928 року народження, має постійне місце мешкання разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_2 , на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Вказує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, підозрюваному не має сенсу переховуватися від органів слідства, у зв`язку із тим, що він буде з`являтися до слідчого та суду з метою довести свою невинуватість.

Вважає, що жодним чином необґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, обравши відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та вказав, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід занадто суворий, доказів вчинення інкримінованого йому злочину немає, жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено. Зазначив, що слідчим суддею не було визначено заставу у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його захисником апеляційну скаргу та вказав, що він є інвалідом, погано чує, не вчиняв інкримінованого йому злочину.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що слідчим суддею вірно було встановлено обґрунтованість підозри, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховано дані про особу підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджуються: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 7 листопада 2022 року, згідно якого вбачається, що 7 листопада 2022 року в маршрутному таксі №89 в неї було викрадено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro 6/64GB», в корпусі зеленого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора «Водафон», з номером НОМЕР_3 . Чоловіка, якого було затримано хлопцем на ім`я ОСОБА_13 , який погодився їй допомогти, виглядав так: віком приблизно 50-55 років, середньої статури, зріст приблизно 180 см., одягнутий був в куртку темно-синього кольору, темні штани, на голові чорна кепка, через плече висіла чорна куртка, кросівки біло-коричневого кольору. Надалі хлопець на ім`я ОСОБА_13 зателефонував на лінію «102» та повідомив про вказану подію. Мобільний телефон вона знайшла в траві на землі (а.с. 12-13); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7 листопада 2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу на фото 1 ( ОСОБА_7 ), як такого, що 7 листопада 2022 року викрав в неї мобільний телефон в маршрутному таксі (а.с. 14-19); протоколом огляду місця події від 7 листопада 2022 року, відповідно до якого вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 8 Pro 6/64GB», в корпусі зеленого кольору, на ділянці місцевості, яка розташована біля буд. АДРЕСА_3 (а.с. 20-25); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 7 листопада 2022 року, який вказав, що 7 листопада 2022 року він був свідком того, що в маршрутному таксі №89, в якому він їхав, дівчина почала кричати, що в неї викрали мобільний телефон, почувши крики він запропонував допомогу, а саме зателефонувати на її номер. Після того, як маршрутне таксі зупинилось та він вийшов, він почув мелодію дзвінка з право, тобто в той стороні в яку направився чоловік, який вийшов з салону маршрутного таксі. Він побіг за ним, коли він підбігав до пішохідної доріжки, із-за кута будинку вийшов йому на зустріч вказаний чоловік. Він підійшов до нього та схватив за рукав куртки та підвів до зупинки. Після чого, дівчина знайшла свій мобільний телефон на землі біля кута будинку, тобто в тому напрямку, де пробігав чоловік якого він затримав. Чоловік був віком приблизно 50 років, ростом приблизно 172 см, худорлявий, одягнений в синю куртку, джинси синього кольору, кросівки коричневого кольору, на голові була кепка чорного кольору. В місці куди повернув чоловік більше нікого не було та ніхто не проходив, а тому він вважає, що коли почувши його вимоги зупинитися, вищевказаний чоловік викинув телефон на землю (а.с. 27-30); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7 листопада 2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото 4 ( ОСОБА_7 ), як такого, що 7 листопада 2022 року викрав у дівчини мобільний телефон в маршрутному таксі (а.с. 31-36); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 7 листопада 2022 року, який вказав, що працює на посаді водія у мережі таксі «Болт» та 7 листопада 2022 року, очікуючи нові замовлення, він звернув увагу на те, що з маршрутного таксі вийшло приблизно 5 осіб, один з яких почав швидко йти у бік буд. 47, проте, коли йому почали кричати особи, які стояли поруч з маршрутним таксі зупинитись, чоловік почав бігти. Далі чоловік зупинився біля торця буд. 47, коли він зупинився, то він побачив, що він зробив різкий рух руками в тому місці, де перебував. Потім, після різкого руху руками, чоловік почав бігти далі за б. 47, потім йому кричали ще раз та він зупинився. Далі до нього підійшов чоловік, який також вийшов з маршрутного таксі та схопив чоловіка і повів його до ЗГТ. Через деякий час він побачив дівчину, яка щось шукала, він вийшов із автомобіля та поцікавився, що сталось, на що вона повідомила, що в неї в маршрутному таксі викрали мобільний телефон та вона його зараз шукає. В ході розмови, він повідомив жінці, що чоловік ймовірно викинув мобільний телефон біля торця буд. 47 та вони пішли разом його шукати, почувши, що мобільний телефон світився на траві біля торця зазначеного будинку. Чоловік був одягнутий в кепку, куртку темного кольору, джинси, кросівки, зростом приблизно 172 см, худорлявої тіло будови (а.с. 37-39).

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, що дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, а тому доводи у судовому засіданні апеляційного суду, які зводяться до того, що підозрюваний не вчиняв інкримінованого йому злочину, на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризику переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність таких ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення в тому числі тяжкого умисного злочину (а.с. 62-68), і маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку, вчинив дії за яві знову підозрюється у скоєнні умисного корисливого злочину, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів.
Відтак, колегія суддів погоджується із встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає їх цілком обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 є інвалідом II групи, отримує пенсію, має на утриманні малолітню дитину, доглядає за бабусею, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Докази, які б свідчили про позитивну характеристику підозрюваного, на яку посилається захисник в апеляційній скарзі, матеріали клопотання не містять.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого ст. 255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею всупереч вимогам ст. 183 КПК України не було визначено розміру застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України без застосування насильства.

Таким чином, враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що наразі відсутні об`єктивні обставини, які б давали підстави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати слідчому судді розмір застави у даному кримінальному провадженні під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з урахуванням обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104000 (сто чотири тисячі) гривень буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 5 січня 2023 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001725 від 7 листопада 2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 січня 2023 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 5 січня 2023 року включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104000 (сто чотири тисячі) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний тест ухвали буде оголошено 25 листопада 2022 року о 15.00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 336/5989/22