ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 672/349/22

Провадження № 11-кп/4820/82/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 18.02.2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Закупне Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта професійно-технічна, працюючого в с.Закупне в Аграрній Компанії 2004 (Закупне) ГК «VITAGRO» різноробочим, раніше судимого:

- 01.03.2017 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області (вирок змінений вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 14.06.2017 року), за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, на 4 роки позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 31.03.2020 року;

- 21.02.2022 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.395 КК України на 2 місяці арешту, 30.05.2022 року звільнений по відбуттю покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту затримання обвинуваченого, після набрання вироком суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави - 1372 грн. 96 коп. (одну тисячу триста сімдесят дві грн. 96 коп.) судових витрат у вигляді вартості проведених судових товарознавчих експертиз.

Арешти, накладені на: електродриль «Фіолент», моделі «МС8-16РЭ», перфоратор марки «BOSCH», моделі «GBH2-26 DFRProfessional», газовий балон, червоного кольору, об`ємом 48,3 літра, у відповідності до ухвал слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2022 року - скасовано.

Питання речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 30.11.2021 року близько 23.00 год., перебуваючи по вул. Біляєва, в м. Городок Хмельницького району, з метою незаконного збагачення, прийняв рішення про вчинення крадіжки шляхом проникнення на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення хвіртки, проник на огороджену територію зазначеного домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, підійшов до вхідних дверей будинку, за допомогою заздалегідь заготовленого предмета, зняв кріплення з віконної рами та зняв дві віконні шибки з дверей, після чого, через отвір, відщипнув два металевих гачка та відчинив вхідні двері в будинок, проник у середину, де таємно викрав електроінструменти, а саме: електродриль «Фіолент», моделі «МС8-16РЭ», вартістю 648 грн. 00 коп.; перфоратор марки «BOSCH», моделі «GBH2-26 DFRProfessional», вартістю 2216 грн. 67 коп., які належать ОСОБА_9 .

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2864 грн. 67коп.

Окрім того, 04.02.2022 року близько 04.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Лермонтова, в м. Городок Хмельницького району, з метою незаконного збагачення, прийняв рішення про вчинення крадіжки шляхом проникнення на територію домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, достовірно знаючи про відсутність у приміщенні сторонніх осіб та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення хвіртки проник на огороджену територію зазначеного домоволодіння, де з території подвір`я, таємно викрав газовий балон, червоного кольору, об`ємом 48,3 літра, вартістю 300 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_11 .

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_11 , майнової шкоди на загальну суму 300 грн. 00 коп.

Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, сховище.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, сторона захисту уважає, що призначене покарання, за своєю суворістю, не відповідає тяжкості, вчиненого ним злочину його особі. Вказує, що ОСОБА_6 вину визнав повністю ще на стадії досудового розслідування, повідомив працівникам поліції місцезнаходження викраденого майна, надавав правдиві показання, погодився на проведення слідчих експериментів, співпрацював зі слідством, сприяв розкриттю злочинів. Окрім того, він повідомив поліцію про другий епізод, вчиненої ним крадіжки, що може бути розцінено, як добровільне зізнання. Стверджує, що фактичне усунення шкоди для потерпілих шляхом вилучення викраденого та в подальшому, його повернення, стало можливим саме через зізнання обвинуваченого, що є другою пом`якшуючою обставиною. Апелянт зазначає, що у суді першої інстанції ОСОБА_6 просив вибачення у потерпілої, а завдяки правдивим відомостям щодо місцезнаходження викраденого майна, останнє було повернуто потерпілим, які претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають. З огляду на це, сторона захисту уважає, що наявність кількох пом`якшуючих обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що дає усі підстави призначити йому покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині не оскаржувались.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання вимогам закону, внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що проявлялося у наданні ним правдивих показань, добровільне повернення викрадених речей і повідомлено про долю, реалізованих ним речей, що допомогло їх повернути власникам.

На обліку у лікаря-психоневропатолога та лікаря-нарколога він не перебуває. По місцю фактичного проживання негативних характеристик не має. Судом першої інстанції враховано, що на час розгляду кримінального провадження потерпілі претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочину.

Крім того місцевим судом обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинення майнових злочинів. Після звільнення з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, вчинивши новий злочин, за що 21.02.2022 року був засуджений до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці. Така поведінка обвинуваченого свідчить про його підвищену суспільну небезпеку і небажання робити для себе належні висновки, і це дало підстави суду вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, що позбавило підстав для призначення покарання із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 мінімальне покарання, у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України, дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в його апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав повністю, повідомив місцезнаходження викраденого майна, надавав правдиві показання, погодився на проведення слідчих експериментів, співпрацював зі слідством, сприяв розкриттю злочинів, а також відсутність претензій з боку потерпілих, не є підставою для зміни вироку та призначення ОСОБА_6 нижче від найнижчої межі, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були враховані.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком, при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд, при цьому, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Тобто, для переходу до іншого більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, згідно з ст. 69 КК України, необхідна наявність двох підстав: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) наявність обставин, що певним чином позитивно характеризують винного.

На думку колегії суддів підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання та призначення його, із застосуванням ст. 69 КК України, немає, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який вчинив вказане кримінальне правопорушення через невеликий проміжок часу після звільнення його з місць позбавлення волі, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену небезпеку для суспільства.

Відтак, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції, під час ухвалення даного обвинувального вироку, виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, через що було постановлене законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника такою, що не підлягає задоволенню.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3