Справа № 405/5850/22
УХВАЛА

14 квітня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки у кримінальному провадженні за № 0000883 від 27 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працевлаштованого викладачем іноземної мови ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисних дій, що виразилися у завданні ОСОБА_9 умисних тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також в умисному завданні удару ОСОБА_4 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

На адресу суду надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та закриття справи у відношенні останнього. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, які є кримінальними проступками, він є членом трудового колективу, яким (трудовим колективом) було одностайно прийнято рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки колективу ФОП « ОСОБА_8 ».

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримали заявлене клопотання та наполягали на його задоволенні. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що він готовий відшкодувати потерпілим завдані збитки, але вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він визнає частково.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечила щодо задоволення заявленого клопотання через те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні двох окремих кримінальних правопорушень у відношенні двох потерпілих осіб, під час досудового розслідування свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнавав та на теперішній час вказує на часткове визнання винуватості, що свідчить про відсутність в нього щирого каяття, а отже і підстав для застосування у відношенні останнього положень ст. 47 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки його не можна вважати особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення. В даному разі має місце реальна сукупність кримінальних правопорушень, що виключає можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Тобто, за змістом ст. 47 КК України особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) злочин не є корупційним; 4) особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК є вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вперше.

При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 47 КК України лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження і змісту обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, тобто у вчиненні двох кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 33 КК України, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями КК України кримінальних правопорушення, за жодне з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушення. Кожне з кримінальних правопорушень, які становлять реальну сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про наявність у інкримінованих ОСОБА_6 діяннях ознак реальної сукупності кримінальних правопорушень, що вказує на неможливість звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки у цьому провадженні ОСОБА_6 обвинувачено у вчиненні в різний час двох окремих кримінальних правопорушень, що становлять реальну сукупність кримінальних правопорушень, а отже відсутня одна із обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК, а саме вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину вперше.

Окрім того, під час досудового розслідування (відповідно до обвинувального акта) ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнавав взагалі та на теперішній час (в підготовчому судовому засіданні) вказує на часткове визнання винуватості, що свідчить про відсутність в нього осуду своєї протиправної поведінки, тобто щирого каяття, а отже і підстав для застосування у відношенні останнього положень ст. 47 КК України.

Отже, за відсутності всієї сукупності умов, зазначених у ст. 47 КК України, зокрема, факту вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину вперше, а також щирого каяття, в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України слід відмовити.

Керуючись ст. 47, ст. 125 ч. 2, ст. 126 ч. 1 КК України, ст.ст. 284-288, 314 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000883 від 27 серпня 2022 року у відношенні ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10