Житомирський апеляційний суд
Справа №295/252/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого- судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 січня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадлянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 год. 15 хв. 06 березня 2023 року та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України. Зазначає, що підозра повідомлена ОСОБА_8 06.01.2023 року грунтується на припущеннях органу досудового розслідування та вважає, що затримання ОСОБА_8 незаконне, оскільки відбулося до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели належним чином наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та при застосуванні запобіжного заходу не врахував належним чином дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та працює неофіційно. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повною мірою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , в обгрунтування якого зазначив, що у провадженні органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000011 від 06.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2023 року близько 06 год. ОСОБА_8 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 . В цей день, час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_8 прослідував до житлового будинку, після чого за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя для вчинення злочину - металевої фомки віджав металопластикове вікно, розташоване зі сторони спальної кімнати, та у подальшому проник всередину будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: перфоратор марки «Бош» вартістю 1500 грн., шуруповерт марки «Макіта» вартістю 6000 грн., болгарку вартістю 2500 грн., нівелір марки «Сокіл» вартістю 20 000 грн., кабель ВВГ-НГ довжиною 15 м загальною вартістю 400 грн., кабель марки «Utp» довжиною 20 м загальною вартістю 900 грн..

В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 31 300 гривень.

06.01.2023 року о 07:15 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та неможливість на даний час застосування до останнього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 06.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

06.01.2023 року о 07:15 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: рапортом чергового про повідомлення зі служби «102» про те, що 06.01.2023 року надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що невідома особа в період часу з 04.01.2023 року по теперішній час скоїла крадіжку з недобудованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 28); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 06.01.2023 року (а.п. 6); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.01.2023 року (а.п. 7-8); протоколом затримання ОСОБА_8 відповідно до ст. 208 КПК України від 06.01.2023 року (а.п. 9-13); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 06.01.2023 року (а.п. 15-16); протоколом огляду місця події від 06.01.2023 року (а.п. 17-20); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.01.2023 року (а.п. 21-24); протоколом огляду предмета від 06.01.2023 року (а.п.25-27); протоколами допиту свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 06.01.2023 року (а.п.29-37, 39) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 який хоч і має зареєстроване місце проживання, однак фактично проживає у знайомого, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення майнових злочинів, і наразі відносно нього до суду направлено два обвинувальних акта, не працює, постійного джерела доходу не має, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків за місцем проживання, та наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання за ч.4 ст.185 КК України, у разі доведеності його вини, тим, що він за місцем реєстрації не проживає.

Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення обумовлений тим, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, раніше притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення майнових злочинів, і наразі відносно нього до суду направлено два обвинувальних акта.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що при наявності обгрунтованої підозри та з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість висновків суду про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недоведеність обгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, апеляційний суд вважає безпідставним.

Враховуючи зазначене та доведеність прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яка буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 було затримано незаконно, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки останнього було затримано з дотриманням вимог ст.ст.207, 210 КПК України в порядку ст.208 КПК України на місці вчинення злочину із викраденим майном, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 січня 2023 року, власноручно підписаним ОСОБА_8 , який пояснив, що вчинив крадіжку з будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому жодних зауважень та доповнень до протоколу не мав (а.п.9-13).

Відомості до ЄРДР за вказаним фактом також внесені 06.01.2023 року відповідно до вимог ст.214 КПК України. Отже підстав вважати затримання незаконним не має.

Цього ж дня, 06.01.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації, а також працює неофіційно, на переконання колегії суддів не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06 січня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 год. 15 хв. 06 березня 2023 року та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: