КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/79/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

переглянула у письмовому апеляційному провадженні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 17 лютого 2023 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, п. 4) ч. 2 ст. 115 КК України /ЄУН 389/288/19/.

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки судове провадження наразі не завершене до його спливу.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, враховано судом тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується захист, адвокат ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.

Ухвала постановлена із порушенням вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини, строк тримання під вартою продовжений безпідставно, докази на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не здобуто, розгляд справи носить тривалий й затяжний характер.

Обвинувачений має постійне місце реєстрації.

Заявлені прокурором ризики - є надуманими.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, -має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Врахування тяжкості злочину має раціональний зміст, оскільки тяжкість свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризики ухилення підозрюваного від слідства, суду (рішення ЄСПЛ «W проти Швейцарії»).

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (справи «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126, п. 4) ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 14 листопада 2018 року.

Слід зазначити, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень: умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, незаконне проникнення до житла особи, умисне легке тілесне ушкодження, умисне протиправне заподіяння смерті людині, вчинене з особливою жорстокістю.

Злочинне діяння багатоепізодне, наразі триває судовий розгляд кримінального провадження.

Кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків та особливо тяжких злочинів, в тому числі умисні, насильницькі.

Покарання за найтяжчий інкримінований злочин, що може загрожувати обвинуваченому, передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Внаслідок вчинення злочину, як те убачається зі змісту виділених матеріалів провадження та копії обвинувального акту, настали тяжкі й невідворотні наслідки, з особливою жорстокістю заподіяно смерть людині.

Обвинувачений ОСОБА_6 безробітний, сталого джерела заробітку не має, не одружений, без утриманців, не має сталих соціальних зв`язків; характеристики особи негативні.

ОСОБА_6 судимий, за вчинення умисних тяжких злочинів.

Вказане вище у сукупності свідчить про асоціальність поведінки обвинуваченого, небажання дотримання законослухняної поведінки, негативно характеризує його особу в аспекті ст. 178 КПК України, підвищує його суспільну небезпеку.

Слід вказати, обвинуваченому ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілої, свідків у кримінальному провадженні, які проживають у одному населеному пункті. Щодо потерпілої ОСОБА_7 обвинуваченому інкриміноване вчинення побиття в тому числі на ґрунті неприязних відносин (декілька епізодів злочинного діяння), вбивство інкриміноване вчиненням з особливою жорстокістю.

Потерпіла та свідки не допитані безпосередньо в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене вище сукупно, також тяжкість кримінального правопорушення, є об`єктивні підстави вважати про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілу, свідків, вчинення нового кримінального правопорушення.

Встановлені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та не забезпечать повною мірою виконання завдань кримінального судочинства.

Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 406, 407, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 17 лютого 2023 року, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4