Справа№ 302/304/19
Провадження № 1-кп/309/208/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засіданні ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хуст клопотання адвоката ОСОБА_5 , який також діє і в інтересах заставодавця ОСОБА_7 про повернення застави та про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні № 000269 від 17.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження № 000269 від 17.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , який також діє і в інтересах заставодавця ОСОБА_7 подав письмове клопотання про повернення застави та про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні № 000269 від 17.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

Клопотання вмотивовано тим, що згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.10.2018 року біля 12 год. 40 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем ВАЗ-210934» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Георгія Добри в смт. Міжгір`я, Закарпатської області проявив неуважність до дорожньої обстановки та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в головний мозок та забою головного мозку, що кваліфікуються як тяжку тілесні ушкодження.

06.12.2018 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 128870 грн., яка була внесена ОСОБА_4 на 07.12.2018 року та діє до даного часу.

Зважаючи на те, що на протязі більш ніж чотирьох років з часу обрання запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 жодним чином його не порушував, з`являвся вчасно на всі виклики слідчого під час досудового розслідування, а також на виклики суду під час судового розгляду, не ухилявся від покладених на нього обов`язків, а тому у подальшому застосуванні обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, на думку захисту, відпала необхідність та є всі підстави для його зміни.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 визнає цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_9 та бажає добровільно відшкодувати потерпілому заявлений позов без будь-яких судових тяжб зразу після закриття даного кримінального провадження, для цього йому необхідно отримати кошти, внесені його дружиною ОСОБА_7 на депозитний рахунок суду в якості застави в сумі 128870 грн. Крім того заставодавець ОСОБА_7 самостійно просить суд повернути їй заставу в розмірі 128 870 грн., яка була внесена неюна депозитний рахунок суду згідно квитанції 0.0..1 ( копія квитанції надана суду разом із клопотанням №6 від 03 листопада 2022 року), про що надає суду власноручно написану заяву від 13.12.2022 р., що додається до даного клопотання.

Зважаючи на те, що прийняття кінцевого рішення у справі, а також вступ вироку у законну силу може затягнутись на невизначений час, обвинувачений ОСОБА_4 бажає виконати цивільно-правові зобов`язань перед потерпілим ОСОБА_9 згідно поданого до справи цивільного позову про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, сторона захисту клопоче перед судом винести ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання, а також повернути заставодавцю внесену суму застави.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просять його задоволити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання , вважає його безпідставним.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 просить суд також відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає , що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

За частиною 1 статті 176 КПК, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За частиною 6 статті 182 КПК, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частина 7 ст. 42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого.

Отже, зазначені в ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язки підозрюваного, обвинуваченого (окрім обов`язків, визначених в п. 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу.

В свою чергу стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного, обвинуваченого рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, частина 5 ст. 194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків по перше - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і по друге - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч.5 ст. 194 КПК України умов.

Судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді від 06грудня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України -обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави в розмірі 128870грн., та покладено на останнього ряд процесуальних обов`язків, дія яких в подальшому не продовжувалась.

На депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Закарпатській області ОСОБА_7 було внесено заставу за обвинуваченого в розмірі 128870 грн., що підтверджується копією квитанції банку.

Згідно ч. 4ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК Українитапараграфу 1глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Відповідно до ч. 11ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків, не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, судовий розгляд даного кримінального провадження не завершився, суд вважає, що підстав для повернення застави немає, та приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання .

Оцінюючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченим, суд виходить з вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України встановлено - застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про скасування запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами. Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, судді слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. Відтак суд наголошує, що належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також в даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, під час якого на теперішній час досліджуються докази, які надаються стороною обвинувачення, а тому ризики які були встановлені під час обрання запобіжного заходу продовжують існувати.

Таким чином, наявність зазначених вище ризиків у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, та на теперішній час відсутні підстави вважати, що у разі скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином, а тому суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 219, п.10 ч.1 ст. 284, 290, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 який також діє і в інтересах заставодавця ОСОБА_7 про повернення застави та про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 000269 від 17.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30 січня 2023 р.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1