Номер провадження: 11-кп/813/123/23
Справа № 523/5189/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції апеляційної скарги з уточненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 10.02.2022 у кримінальному провадженні №0006454 від 24.12.2014, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 1 рік та відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено додатково на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі ОНДІСЕ (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) процесуальні витрати у загальній сумі 590,40 грн., пов`язані із залученням експертів для проведення авто-технічних експертиз під час досудового розслідування.

Задоволено частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування на її користь матеріальної та моральної шкоди та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 5 тис. гривень.

На зазначений вирок суду 1-ої інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що не погоджується із оскаржуваним вироком через відсутність в його діях складу злочину та просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виправдати його пред`явленим звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас, під час апеляційного розгляду кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної та авто-технічної експертиз, а також витребувати акт медичного обстеження потерпілої ОСОБА_10 №3362 від 22.12.2014, оригінал медичної картки стаціонарної хворої ОСОБА_10 №15936, КТ головного мозку потерпілої ОСОБА_10 , обґрунтоване тим, що висновок судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_10 був зроблений на підставі копії медичних документів, окрім того при проведенні експертизи відсутні такі дослідження як рентген голови та інші медичні дослідження, які б встановлювали необхідність проведення операцій та підтверджували діагноз «перелом костей черепа», також при проведенні авто-технічної експертизи було допущено неповноту даних зібраних слідчим, що є наслідком неякісного складення протоколів оглядів ДТП, в яких неповно описуються пошкодження транспортних засобів, не вказується точна їх локалізація, розміри, висота розташування, не вимірюється висота дорожнього покриття до бампера, фар, капоту, крил.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги клопотання, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти його задоволення, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.

Захист здійснюється підозрюваним, обвинуваченим, його захисником, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 42 КПК України передбачено право обвинуваченого збирати і подавати до суду докази.

Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Крім того, відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, по справі були проведенні експертизи, а саме: судово-медична експертиза №29 від 05.02.2015 (т. 1, а.с.101-103), судово авто-технічна експертиза №602 від 11.03.2015 (т. 1, а.с. 105-106).

Разом із тим, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 під час судового розгляду в суді 1-ої інстанції не заявлялось клопотання про проведення повторної судово-медичної та судово авто-технічної експертиз.

Таким чином, оскільки в ході апеляційного розгляду провадження не встановлено нових обставин, які зумовлювали б необхідність проведення додаткових досліджень, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження проведених експертиз досліджень можуть бути використанні при прийнятті рішення у вказаному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 370, 372, 404, 405, 407КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення повторної судово-медичної та судової авто-технічної експертиз у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4