Справа №523/1451/22
Провадження №1-кп/523/1064/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0000877 від 24.11.2022р., №0000142 від 6.02.2022р., №0000257 від 3.03.2022р., за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України та клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час підготовчого провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.09.2022р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали слідчого судді припиняє свою дію 18.11.2022 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжке кримінальне правопорушення за попередньою змовою, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні інших корисних кримінальних правопорушень за ст.185 КК України, кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, крім того не мають міцних соціальних зв`язків, не працевлаштовані, що у сукупності дає підстави вважати, що деякі ризики, передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують існувати, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти ризикам, передбачених ст.177, 178 КПК України.

Прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 приєдналися до думки колеги.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_6 , яка в захист інтересів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не погодилась з клопотанням прокурора, вказуючи, що дане клопотання аналогічне попереднім, але закон вимагає від прокурора в кожному випадку надавати докази нових ризиків, ризики повинні змінюватися, також зазначаючи, що раніше суду були надані документи, що ОСОБА_8 має хвору матір, що стосується ОСОБА_7 у нього також хвора мати після інсульту, яка залишилися одна, потребує стороннього уходу, його брат помер, у обох підзахисних є певні сімейні зобов`язання, вони мають місце мешкання, тому посилання прокурора, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть переховуватися є безпідставним, слідство закінчене, всі зацікавлені в розгляді справи, підзахисні мають наміри з`являтися до суду, ризики не доведені, у зв`язку з чим просила застосувати до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, разом з цим звертаючи увагу суду, що в клопотанні відсутні залогові суми, що на думку захисту є порушенням, оскільки злочин майнового характеру; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали думку захисника, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які поклали вирішення питання на розсуд суду; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до тяжкого злочину; враховуючи особи обвинувачених, які виходячи з обвинувального акту свідомо вчинили умисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою з застосуванням насильства, не працевлаштовані, не мають легальних джерел доходів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину за ст.186 ч.2 КК України, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на свідків з метою зміни ними показів, які покладені в основу обвинувачення, під час судового засідання, продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченим діянню, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні злочину з застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 8.01.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 8.01.2023р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 8.01.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1