Номер справи 703/1546/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонного суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 під №0000262, за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку із вчиненням особою у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 12 травня 2022 року близько 01 години 10 хвилин, перебуваючи на огородженій парканом території комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» по вул. Павлова, 46, в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, вчинив протиправні дії, спрямовані на незаконне залишення лікувального закладу пацієнткою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме взяв особистий пневматичний пістолет марки «ПМ SAS Blovbec» № НОМЕР_1 , тримаючи у руці зазначений пістолет, направив його в бік працівників лікувального закладу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого скорочуючи відстань між собою та вказаними працівниками, виразив у їх адресу вимогу про звільнення ОСОБА_10 . У подальшому, тримаючи пневматичний пістолет у руці, направив його стволом в бік ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та продовжив скорочення відстані, тим самим почав демонстративно вказувати на реальність погрози пострілом. Сприйнявши погрози за реальні, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не чинили спротиву. Після цього, він продовжив висловлювати погрози вбивством, при цьому спрямував пістолет в область голови ОСОБА_8 , у зв`язку з наполегливістю зазначених дій, а також наявності у руках ОСОБА_6 пістолету, останні не могли чинити перешкод щодо залишення лікувального закладу ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_6 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікується як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.129 КК України.

Прокурор звернулася до суду з клопотаннями про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 , психічний розлад якого не перешкоджає його участі в судовому засіданні, у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання прокурора про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним було вчинено суспільно-небезпечне діяння, обставини якого викладені у клопотанні, та пояснив, що у травні 2022 року проходив курс лікування в КНП Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», де познайомився з ОСОБА_7 , з якою у нього виникли відносини. У подальшому, його виписали з вказаного закладу, а ОСОБА_7 продовжувала лікування та залишилася у зазначеному медичному закладі, внаслідок чого він вирішив її звільнити. Він поїхав до батьків додому та взяв пневматичний пістолет, який належить його матері, та який був без набоїв. 12 травня 2022 року він приїхав до зазначеного медичного закладу та вночі, коли працівники медичного закладу вели ОСОБА_7 в корпус, він погрожуючи потерпілим вказаним пневматичним пістолетом, не бажаючи завдання їм жодної шкоди, забрав ОСОБА_7 з лікарні. Остання добровільно пішла з ним та покинула територію лікарні. У подальшому, вони разом поїхали до смт. Чорнобай, де його затримали працівники поліції. Жалкує з приводу вчинених дій. На даний час добровільно проходить курс лікування у лікаря-психіатра в КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» та приймає ліки. Проживає разом з матір`ю, батьком, бабусею та сестрою.

Законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування щодо її сина ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, не заперечувала та зазначила, що про вчинення її сином суспільно-небезпечного діяння вони дізналася вже після події. Пневматичний пістолет, який перебував у ОСОБА_6 під час вчинення ним зазначених у клопотанні дій, належить їй та вона його придбала з метою відлякування безпритульних собак. Її син потрапив у лікарню внаслідок бойових дій, які почалися у 2022 році біля місця їхнього проживання та на даний час він добровільно проходить лікування у медичному закладі за місцем свого проживання. Запевнила суд, що у подальшому гарантує належну поведінку свого сина та лікування у лікаря-психіатра. Просила застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, не заперечував, однак з врахуванням обставин вчиненого суспільно-небезпечного діяння та висновку судово-психіатричної експертизи, відповідно до якої, ОСОБА_6 становить пасивний тип суспільної небезпеки, а також зобов`язань ОСОБА_5 щодо забезпечення у подальшому належної поведінки її сина та проходження лікування в лікаря-психіатра, просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового засідання за відсутності в ньому потерпілих, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, вирішено проводити судовий розгляд без участі потерпілих, які звернулися до суду з відповідними заявами.

Під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, а саме:

- рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 12 травня 2022 року, відповідно до якого, 12 травня 2022 року на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 12 травня 2022 року о 02 годині 38 хвилин за адресою: м. Сміла, вул. Павлова, 46, ОСОБА_12 , яка знаходиться на примусовому лікуванні в КЗ «ЧОПЛ» сіла в автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , до невідомої особи та поїхала з лікувального закладу. Невідомий чоловік погрожував предметом, схожим на пістолет;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 12 травня 2022 року, відповідно до якого, ОСОБА_9 повідомила працівників поліції про те, що 12 травня 2022 року о 01 годині 10 хвилин невідома особа, перебуваючи біля приміщення, що знаходиться на території КНП «ЧОПЛ ЧОР», за адресою: м. Сміла, вул. Павлова, 46, погрожувала їй вбивством;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 12 травня 2022 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 повідомила працівників поліції про те, що 12 травня 2022 року о 01 годині 10 хвилин невідома особа, перебуваючи біля приміщення, що знаходиться на території КНП «ЧОПЛ ЧОР», за адресою: м. Сміла, вул. Павлова, 46, погрожувала їй вбивством;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12 травня 2022 року, відповідно до якого, працівниками поліції 12 травня 2022 року о 09 годині 00 хвилин в смт. Чорнобай затримано ОСОБА_6 за вчинення ним 12 травня 2022 року близько 01 години 10 хвилин на території КНП «ЧОПЛ» хуліганських дій із застосуванням зброї. Під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_6 , у ході якого у нього вилучено: виписку із технічного висновку №4 від 24 березня 1995 року «Спецтехніка» МВ України, модель «ПМ SAS Blovbec», серійний НОМЕР_7; мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- заяву ОСОБА_6 від 12 травня 2022 року, відповідно до якої, він надав дозвіл працівникам поліції на огляду свого автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- протокол огляду місця події від 12 травня 2022 року з фототаблицею, відповідно до якого, слідчим оглянуто автомобіль «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому виявлено предмет, який зовні схожий на пістолет, що має № НОМЕР_1 ;

- протокол огляду предметів від 07 червня 2022 року з фототаблицею, відповідно до якого, дізнавачем проведено огляд предметів, які були вилучені під час огляду місця події 12 травня 2022 року та затримання ОСОБА_6 , а саме: виписки із технічного висновку №4 від 24 березня 1995 року «Спецтехніка» МВ України, модель «ПМ SAS Blovbec», серійний НОМЕР_7; мобільного телефону «Самсунг»; кобури для пістолета; пістолета з № НОМЕР_1 ; магазину до пістолета.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 12 травня 2022 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.129 КК України, а саме - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, яке вчинене саме ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №166 від 03 червня 2022 року, на той час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння та на теперішній час, ОСОБА_6 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизоафективного розладу маніакального типу, з актуальними афективно-маячними психотичними переживаннями в стані неякісної медикаментозної ремісії, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

З огляду на виявлені у ОСОБА_6 психопатологічні феномени, а саме марення переслідування, афективні, маніакальні порушення, зважаючи на порушення продуктивності мислення через яскраві структурно-логічні розлади, порушення критичних і прогностичних функцій, зважаючи на відсутність даних про ефективний психіатричний супровід за місцем проживання, характеризуючи його матеріального провадження, можна прийти до висновку про наявність у ОСОБА_6 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Наведені у вищевказаному висновку експерта обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_6 неосудним.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вказаною статтею визначено три критерії, які суд має врахувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: 1) медичний (характер і тяжкість захворювання), 2) юридичний (тяжкість вчиненого діяння) 3) соціальний (ступінь небезпечності хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. (постанова ККС ВС від 25 вересня 2019 року №464/7471/16-к).

Згідно ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, та приймаючи до уваги, що висновок судово-психіатричного експерта не містить вказівки щодо необхідність госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а містить лише рекомендацію щодо застосування конкретного виду лікування, при цьому експерту у розпорядження не було надано інформацію щодо психіатричного супроводу за місцем проживання, однак така інформація надана суду, натомість експертом встановлено наявність у ОСОБА_6 клінічних ознак саме пасивного типу суспільної небезпеки, а також враховуючи характеризуючи дані щодо ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, після вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння добровільно звернувся до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» за наданням йому психіатричної допомоги, де по даний час отримує таку допомогу та приймає підтримуюче лікування, зобов`язання його матері щодо забезпечення нею належної поведінки ОСОБА_6 та проходження ним курсу лікування у лікаря-психіатра за місцем проживання, суд вважає за можливе застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, внаслідок чого клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувалися та підстав для його застосування суд не вбачає.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 травня 2022 року на: пістолет із маркуванням НОМЕР_8, № НОМЕР_1 ; аркуш паперу - «Выписка из технического заключения № 4 от 24.03.1995 г «Спецтехника» МВД Украины»; мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ1 - НОМЕР_4 з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_3 , слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94, 129 КК України, ст. ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням ним у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2022, а саме: пістолет із маркуванням НОМЕР_8, № НОМЕР_1 .

Скасувати арешт на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2022, а саме: аркуш паперу - «Выписка из технического заключения № 4 от 24.03.1995 г «Спецтехника» МВД Украины», мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ1 - НОМЕР_4 з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ1 - НОМЕР_4 , ІМЕІ2 - НОМЕР_5 з сім-картою оператора Київстар з № НОМЕР_6 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, -повернути за належністю ОСОБА_6 після набрання ухвалою законної сили;

- аркуш паперу - «Выписка из технического заключения № 4 от 24.03.1995 г «Спецтехника» МВД Украины», кобуру, пістолет з маркуванням НОМЕР_9», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, повернути за належністю ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не оскаржено, а у разі оскарження - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений об 08 год. 10 хв. 30 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1