Справа № 465/2150/17
Провадження № 1-кп/466/52/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі суду присяжних : головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3

Головчак ОСОБА_4

Данилків ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

Гелона ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10

Тицької ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000704 від 18.05.2014 р. , про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липники Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, несудимого відповідно до ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого до затримання у АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених п.4, п.6, п.12 ч.2 ст.115 ; ч.4 ст. 187 ; ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 ; п.1, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого 03.04.2015 р. Галицьким районним судом м.Львова за ст.ст.190 ч.1, 125 ч.1, 70 КК України до покарання у виді штрафу, зареєстрованого та проживаючого до затримання у АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених п.4, п.6, п.12 ч.2 ст.115 ; ч.4 ст. 187 ; ч.2 ст.15 , п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 ; п.1, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,-

у с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_12 у другій декаді травня 2014 р. приїхали у смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області в пошуках роботи, де познайомились із ОСОБА_13 , яка працювала барменом у кафе-барі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", що розташований по АДРЕСА_2 . Відвідуючи вказаний кафе-бар 17.05.2014 р. , обвинувачені допустили заборгованість за замовлені спиртні напої перед барменом ОСОБА_13 в розмірі 100,00 грн. З метою забезпечення повернення богу ОСОБА_13 утримувала в себе особисті речі обвинуваченого ОСОБА_12 , зокрема мобільний телефон та банківську картку. Маючи намір уникнути погашення боргу та повернути свої речі ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , вступили у злочинну змову на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та її умисного вбивства з корисливих мотивів. Для реалізації виниклого злочинного умислу обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_8 цього ж дня повернулись у приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " після закінчення роботи закладу в період часу між 23 год. 35 хв. та 00 год 35 хв. 18.05.2014 р. Використовуючи доброзичливі відносини, які склались між ними та ОСОБА_13 після їх знайомства, потрапили у вказане приміщення через службовий вхід. Згідно попередньо обумовлених злочинних дій знаходячись у приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи характер своїх дій і бажаючи настання тяжких наслідків, ОСОБА_12 і ОСОБА_8 вчинили розбійний напад на ОСОБА_13 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров"я, маючи на меті спричинити останній особливі фізичні та психічні страждання. Так, ОСОБА_12 схопив ОСОБА_13 за шию і наніс удар ножем у живіт. Використовуючи значну фізичну перевагу, утримуючи та долаючи її опір, у спосіб, особливо болісний для ОСОБА_13 , ОСОБА_12 тривалий час наносив множинні ножові удари по всьому тілу, усвідомлюючи, що завдає їй сильного, нестерпного болю, заподіюючи особливі мучення. У цей час, обвинувачений ОСОБА_8 руками утримував ОСОБА_13 з метою подолання фізичного опору останньої . Залишивши ОСОБА_13 на підлозі, ОСОБА_12 забрав із барної стійки належні йому мобільний телефон та банківську карточку. Завершуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та позбавлення життя ОСОБА_13 з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_12 з особливою жорстокістю, наніс ножем останній удар в ділянку лівої половини обличчя, при цьому залишив ніж у голові, зняв з її руки два перстні , одне з яких в подальшому обвинувачені відчужили за 200,00 грн. Злочинними діями обвинувачених ОСОБА_13 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння ,та спричинили смерть потерпілої.

Крім цього, обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_12 13.06.2014 р. близько 03 год. 00 хв., будучи особами, які раніше вчинили умисне вбивство, за попередньою змовою, групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, маючи намір на вчинення розбійного нападу та умисного вбивства з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_14 , використовуючи доброзичливі з ним відносини, зайшли в житловий будинок АДРЕСА_3 , мотивуючи свій прихід бажанням спільного вживання алкоголю. Знаходячись в приміщенні вказаного житлового будинку, під час розпивання спиртного обвинувачений ОСОБА_12 , здійснюючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя, наніс ОСОБА_14 удар ногою в голову, а ОСОБА_8 почав наносити множинні удари кулаками в голову потерпілого . Діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи характер своїх дій і бажання настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_14 , обвинувачені вчинили розбійний напад на потерпілого, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров"я, бажаючи спричинити останньому особливі фізичні та психічні страждання, у ході якого ОСОБА_12 кухонним ножем наніс потерпілому з особливою жорстокістю множинні удари по тулубу та горнятком по голові, а ОСОБА_8 в цей час продовжував наносити з особливою жорстокістю удари ногами по голові лежачому потерпілому, від яких останній втратив свідомість і перестав рухатись. Присутня ОСОБА_15 почала просити обвинувачених припинити злочинні дії, однак ОСОБА_8 почав наносити їй множинні удари руками і ногами в ділянку голови, скакав ногами по голові, наносячи удари під вагою свого тіла, переслідуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство та усвідомлюючи, що заподіює особливі мучення та страждання. В цей ж час обвинувачений ОСОБА_12 з особливою жорстокістю почав наносити удари ножем ОСОБА_14 у різні ділянки тіла. Одночасно обвинувачений ОСОБА_8 , взявши виделку та ножниці, почав наносити ними удари у різні ділянки тіла ОСОБА_15 , від отриманих травм остання померла . Обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , вважаючи, шо вчинили усі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , фактично не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_14 залишався живим без свідомості, після чого покинули приміщення житлового будинку. Під час вказаних вище протиправних дій обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_8 заволоділи ланцюжком та перстнем з металу жовтого кольору невстановленої вартості, які належали ОСОБА_15 , мобільним телефоном марки "Sertek" вартістю 380,00 грн. грн. з сім-карткою оператора мобільного зв"язку та банківською карткою і посвідченням водія. З метою знищення слідів злочину ОСОБА_12 , виходячи з будинку, ввімкнув газ на газовій плиті для виникнення пожежі і знищення слідів злочину та разом з обвинуваченим ОСОБА_8 залишили місце події. Потерпілого ОСОБА_14 в-подальшому було доставлено у лікувальний заклад, де йому надали кваліфіковану медичну допомогу і врятували життя.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні по епізоду вчинення злочинів у смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області відмовився надати показання згідно ст.63 Конституції України.

По епізоду вчинення злочинних дій у с.Липники Пустомитівського району Львівської області свою винуватість визнав частково та суду показав, що із ОСОБА_12 знайомі протягом тривалого часу, оскільки проживали в с.Липники по сусідству. В ніч з 12.06.2014 р. на 13.06.2014 р. він з ОСОБА_16 у с.Липники вживали алкогольні напої , після чого вирішили піти до ОСОБА_14 в будинок АДРЕСА_3 . Вхідні двері їм відкрив ОСОБА_14 , вони сиділи в приміщенні кімнати на першому поверсі, вживали спиртні напої, розмовляли, ОСОБА_15 була теж з ними. Під час розмови про ОСОБА_17 виник конфлікт , ОСОБА_12 першим наніс удар в обличчя ОСОБА_14 . Від шуму прокинулась ОСОБА_15 , яка лежала на дивані. Він її стягнув з дивана на землю, вирвав у неї з рук ножиці, якими наніс один удар в область її голови, зокрема скроню. Скільки ударів наносив не пригадує. Які удари наносив ОСОБА_12 . ОСОБА_14 ,не бачив. Коли вийшли на вулицю, він викинув в кущі ніж і ножиці, які знаходились у нього в руках. Обернувшись, він побачив у вікні будинку ОСОБА_18 . Після цього викликали автомобіль "таксі", їздили по ломбардах, намагались здати там викрадені речі, однак нічого не вийшло, тому повернулись в с.Ковирі, що біля с.Липники , з таксистом розрахувались викраденим мобільним телефоном.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні злочинів у смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області заперечив, хоча повідомив, що був там у травні 2014 року разом з ОСОБА_8 , однак відмовився надати показання згідно ст.63 Конституції України у цій частині обвинувачення .

По епізоду вчинення злочинних дій у с.Липники Пустомитівського району Львівської області свою винуватість визнав частково та суду показав, що із ОСОБА_8 знайомі протягом тривалого часу, оскільки проживали в с.Липники по сусідству. В ніч з 12.06.2014 р. на 13.06.2014 р. він з обвинуваченим ОСОБА_8 у с.Липники Пустомитівського району Львівської області вживали алкогольні напої і останній запропонував йти до ОСОБА_14 в будинок АДРЕСА_3 . Вхідні двері їм відкрив ОСОБА_14 , вони сиділи в приміщенні кімнати на першому поверсі, вживали спиртні напої, розмовляли, ОСОБА_15 їм приносила випивку. Під час непорозуміння із потерпілим ОСОБА_14 він наніс удар останньому ногою в обличчя, а після цього взяв ніж і наніс йому кілька ударів в живіт, крім цього наносив удари горнятком по голові. Скільки ударів наносив не пригадує. ОСОБА_15 він не бив, лише її відштовхував від себе. Коли ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , як вони вважали, вже були вбиті, забрав речі потерпілих - ланцюжок, перстень і мобільний телефон, помились із ОСОБА_8 в умивальнику і покинули будинок. Після цього викликали автомобіль "таксі", поїхали в ломбард, який розташований в приміщенні будинку АДРЕСА_4 , де попросили таксиста здати ланцюжок, оскільки в них були відсутні документи. Однак, водій не зміг здати цей ланцюжок і вони поїхали в ломбард по АДРЕСА_5 . Викрадені речі у них не прийняли, тому вони повернулись у с.Ковирі Пустомитівського району Львівської області, де розрахувались з водієм викраденим телефоном.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими їх винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів стверджується :

по епізоду вчинення злочинів відносно ОСОБА_13 18.05.2014 р. у смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області :

-показаннями потерпілого ОСОБА_19 , даними в судовому засіданні про те, що 17.05.2014 р. близько 20 год. 00 хв. він під"їхав до своєї доньки ОСОБА_13 по місцю її праці в кафе-бар " ІНФОРМАЦІЯ_3 " у АДРЕСА_2 , оскільки вона його просила забрати виручку. Він був очевидцем конфлікту ОСОБА_12 і ОСОБА_8 з місцевими відвідувачами кафе-бару та з донькою, обвинувачені були у нетверезому стані . Забравши у доньки виручку він поїхав додому. Його донька проживала окремо від нього, а саме з бабцею - його матір"ю, яка на наступний день подзвонила і повідомила, що ОСОБА_13 не повернулась додому, її мобільний телефон відключений. Від людей він довідався про вбивство його доньки, обставини якого йому невідомі. В приміщенні моргу у речах його доньки він знайшов сережки і ланцюжок, а два золотих перстні і мобільний телефон пропали. Вже після похорону від різних мешканців селища він дізнався, що ОСОБА_12 і ОСОБА_8 бували у доньки в барі , за спожите спиртне були винні їй гроші, через це між ними стався конфлікт. ОСОБА_12 він бачив раніше, знав, що це знайомий доньки, не думав, що він може так з нею поступити. Заявлений ним цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримує повністю та просить такий задовольнити з мотивів, викладених у позові, а обвинувачених за вчинений злочин засудити довічно.

-показаннями свідка ОСОБА_20 , даними в судовому засіданні про те, що її з обвинуваченим ОСОБА_12 познайомила її подруга ОСОБА_13 , вони якийсь час зустрічались і були у неї в гостях.17.05.2014 р. близько 21.00 год. ОСОБА_13 подзвонила їй і розповіла , що ОСОБА_12 з товаришем знаходяться в приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", розпивають спиртні напої, не хочуть за випивку платити, вчинили конфлікт із місцевими, вона вимушена була забрати у ОСОБА_12 його мобільний телефон і банківську карточку, як заставу за борг. На наступний день їй подзвонила знайома, яка повідомила, що ОСОБА_13 вбили;

-даними протоколу огляду місця події від 18.05.2014 р. з фототаблицею до нього встановлено, що при огляді кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " на АДРЕСА_2 виявлено труп жінки ОСОБА_13 в оголеному стані із ознаками нанесення тілесних ушкоджень;

-даними протоколу огляду місця події від 18.05.2014 р. з фототаблицею стверджується, що у будинку АДРЕСА_6 на вул. Миру смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської обл у травні 2014 року ,зокрема в період 12-13.05.2014 р. тобто на момент вчинення вбивства ОСОБА_13 , тимчасово проживали ОСОБА_12 і ОСОБА_8 ;

-з протоколу огляду від 18.05.2014 р. з планом-схемою та фототаблицею до нього вбачається, що у м.Тячів Закарпатської області у приміщенні моргу оглянутий труп ОСОБА_13 , на якому виявлено численні колото-різані рани різних частин тіла;

-протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2014р. стверджується, що потерпілий ОСОБА_19 опізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , який 17.05.2014р. знаходився біля кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " у Закарпатській області Тячівському районі смт.Солотвино по вул.Спортивній, 44, разом з обвинуваченим ОСОБА_12 та його донькою ОСОБА_13 ;

-протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2014 р. стверджується, що потерпілий ОСОБА_19 впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 , який зустрічався з його донькою ОСОБА_13 , 17.05.2014 р. знаходився біля кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " у Закарпатській області Тячівському районі смт.Солотвино по вул.Спортивній, 44 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 та його донькою ОСОБА_13 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2014 р. ,якими підтверджується, що свідок ОСОБА_20 серед інших осіб опізнала обвинуваченого ОСОБА_12 як особу ,який проживав у травні 2014 року у смт Солотвино, зустрічався із ОСОБА_13 , неодноразово бував у неї в барі «Діана»;

-висновком судово-медичної експертизи №86, розпочатої 18.05.2014 р. та закінченої 11.08.2014 р., встановлено, що смерть ОСОБА_13 наступила від масивної крововтрати, що розвинулася на фоні множинних, проникаючих і непроникаючих колото-різаних поранень тулуба та верхньої кінцівки з ушкодженням сальника, брижі товстої кишки, печінки та правої нирки. ОСОБА_13 було спричинено дев"ять ножових поранень : чотири проникаючі в черевну порожнину та заочеревиниий простір колото-різані рани; дві непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні грудної клітки; одна колото-різана рана лівого плеча; одна різана рана лівого передпліччя, а також одна посмертна колото-різана рана лівої половини обличчя. Приймаючи до уваги характер і локалізацію проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні правої половини черевної стінки, а також напрямок раневого каналу ОСОБА_13 в момент нанесення їй ножового поранення знаходилася у вертикальному положенні - обличчям до нападника, причому удар ножем в області черевної стінки послідував спереду. Характер і локалізація проникаючих у заочеревинний простір колото-різаних ран лівої поясничної області, а також напрямок раневих каналів - ззаду наперед, зліва направо і дещо знизу вверх свідчать про те, що ОСОБА_13 в момент спричинення їй тілесних ушкоджень знаходилася у вертикальному або ж у близькому до цього положенні і в момент нанесення їй тілесних ушкоджень лівою задньо-боковою поверхнею тулуба була повернута до нападника. Непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні лівої половини грудної клітки, а також колото-різана рана передньо-внутрішньої поверхні лівого плеча могли виникнути, як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні потерпілої , причому удари ножем у вищеописані ділянки тіла послідували спереду. Різана рана лівого передпліччя могла бути спричинена як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні ОСОБА_13 , тобто при самообороні. Посмертна колото-різана рана лівої половини обличчя була нанесена в лежачому положенні ОСОБА_13 обличчям доверху. Згідно акту №208 судово-імунологічного дослідження кров від трупа відноситься до групи 0, з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Rh (D) + за ізосерологічними еритроцитарними системами АВО, МN та Rezus ;

- висновком експерта №42-мк судово-медичного дослідження від 01.08.2014 р. встановлено, що при дослідженні предметів одягу від трупа ОСОБА_13 на зовнішній тканині і підкладці куртки , светрі, білизні виявлено колото-різані пошкодження, які виникли одночасно внаслідок дії гострого колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,2-0,3 см. з чітко виразними ребрами. Зазначені колото-різані пошкодження одягу співпадають із розміщенням колото-різаних ран на тілі померлої;

-висновком експерта №10/213 від 09.07.2014р. молекулярно-генетичної експертизи стверджується, що у вибірковому змиві з руків"я ножа (об"єкт №1) виявлено епітеліальні клітини без домішку крові. У вибірковому змиві зі слідів на клинку ножа (об"єкт №2) виявлено епітеліальні клітини та кров людини. В результаті проведеного дослідження встановлено генетичні ознаки слідів крові людини та епітеліальних клітин на клинку ножа (об"єкт №2) та епітеліальних клітин на руків"ї ножа (об"єкт №1), які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки слідів крові людини та епітеліальних клітин на клинку ножа (об"єкт №2), епітеліальних клітин на руків"ї ножа (об"єкт №1) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 (об"єкт №3).

Зазначені докази у їх взаємозв`язку суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.ст.64, 85, 86 КПК України.

Стороною обвинувачення в якості доказів по даному епізоду подані :

-протоколи пред"явлення особи обвинуваченого ОСОБА_12 для впізнання від 17.06.2014р. свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

-протоколи пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_12 для впізнання від 18.06.2014 р. свідками ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28

-протоколи пред"явлення особи обвинуваченого ОСОБА_8 для впізнання від 17.06.2014 р. свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25

-протоколи пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_8 для впізнання від 18.06.2014 р. свідками ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

Відповідно до змісту ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ не вважається належним, якщо він не здатний встановлювати зміст фактичних даних ,які підлягають доказуванню.

Із змісту вищезазначених протоколів впізнання вбачається, що свідки опізнали обвинувачених по фотографіях, однак, зміст протоколів не відтворює пояснення свідків , за яких обставин їм стали відомими особи обвинувачених, очевидцями яких подій за участю обвинувачених вони були. Перевірити такі пояснення свідків чи обставини впізнання цими свідками обвинувачених суду не представляється можливим, оскільки стороною обвинувачення свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_25 виключені із клопотання в порядку п.4 ч.2 ст.315 КПК України про перелік осіб, які підлягають допиту в ході судового розгляду, для безпосереднього їх допиту у судовому засіданні, як це передбачено ст.95 КПК України.

Відтак, суд вважає такі протоколи неналежними доказами.

У якості доказу стороною обвинувачення подано на дослідження протокол огляду місця події від 11.07.2014 р.,яким встановлено, що з відеозапису із камери візуального спостереження, вилученої на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2014 р. про надання тимчасового доступу , в період з 21 год. 00 хв. по 22.год 58 хв. 17.05.2014 р. видно двох осіб, які рухаються спочатку в напрямку м.Тячів - м.Рахів, потім м.Рахів-Тячів. Камера знаходилась на будинку 28 вул. Спортивної у смт.Солотвино.

Вказаний доказ суд вважає неналежним, оскільки особи, які відображені на відеозйомці камери не ідентифіковані, час їх руху не збігається із часом вчинення злочину, відсутня прив`язка місця вилучення камери до місця скоєння злочину. Відтак, на думку суду ,вказаний протокол не має доказового значення.

Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих їм злочинів по даному епізоду обвинувачення, оскільки вони вчинили напад на ОСОБА_13 (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи ,яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та вчинили умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб .

Позицію обвинувачених щодо відмови надати пояснення у цій частині обвинувачення, суд розцінює як намагання уникнути покарання за вчинення цього злочину.

Потерпілим ОСОБА_19 заявлений цивільний позов про стягнення із обвинувачених солідарно заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 19200,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 300 000,00 грн.

Ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно змісту ст.23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Суд вважає доведеним факт заподіяння обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_19 душевних страждань внаслідок смерті його доньки ОСОБА_13 та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в повному обсязі. В частині позовних вимог відшкодування майнової шкоди в розмірі 19200,00 грн., то такі, на думку суду , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в розмірі 200,00 грн., тобто вартість перстня, належного ОСОБА_13 ,який був викрадений обвинуваченими.

По епізоду вчинення злочинів відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 13.06.2014 р. у с.Липники Пустомитівського району Львівської області винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_12 підтверджується :

-показаннями потерпілої ОСОБА_29 у судовому засіданні про те, що ОСОБА_15 це її племінниця. Вона проживала із своїм співмешканцем ОСОБА_14 і сином Вадимом в будинку на АДРЕСА_3 . Про злочин їй розповів власник будинку по сусідству. Пізніше ОСОБА_30 - син ОСОБА_15 розповів про те, що в ніч вбивства з 12.06.2014 на 13.06.2014 р. він знаходився на другому поверсі будинку, його розбудив шум і крики мами. Він боявся спускатись вниз, а через деякий час побачив з вікна як ОСОБА_8 , який був знайомим ОСОБА_14 , ще з якимось мужчиною втікали з будинку. Коли він спустився на перший поверх, то побачив, що мама і ОСОБА_14 вбиті, в кімнаті на першому поверсі все було в крові, розкидано і включений газ на кухні . У ОСОБА_15 було викрадено італійську біжутерію і телефон. При огляді СД-диску з камер спостереження ломбарду "Скарбниця" в приміщенні будинку №114 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та приміщенні будинку АДРЕСА_5 вона впізнала належний її племінниці ланцюжок, який не є виробом з дорогоцінного металу.

- із показань потерпілого ОСОБА_14 , наданих ним в ході судового слідства у даному кримінальному провадженні до постановлення вироку 18.05.2015 р. та прослуханих у даному судовому засіданні , вбачається, що з обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_8 він був знайомий, оскільки проживали в одному селі Липники Пустомитівського району. Із загиблою ОСОБА_15 та її сином ОСОБА_30 він проживав однією сім"єю близько 13 років. В ніч з 12.06.2014 р. на 13.06.2014 р. ОСОБА_12 і ОСОБА_8 , які знаходились в стані алкогольного сп"яніння, прийшли до них за місцем їх проживання у будинок АДРЕСА_3 .Він не запрошував їх до себе додому в такий пізній час і про мету їх приходу не здогадувався .Спочатку він та обвинувачені сиділи в кімнаті на першому поверсі, вживали алкогольні напої з ініціативи останніх .Біля них на дивані лежала ОСОБА_15 . Без причини ОСОБА_8 вдарив його ногою в голову, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до себе побачив, що ОСОБА_12 наносить йому удари ножем в живіт. Де знаходилась ОСОБА_15 він вже не бачив, а її син ОСОБА_30 весь цей час перебував на другому поверсі будинку, про що обвинувачені не знали. Від болю він знову втратив свідомість і прийшов до себе лише в лікарні. Під час описаних подій у нього пропав мобільний телефон, цінні речі ОСОБА_15 та деякі інші речі. При огляді СД-диску з камер спостереження ломбарду "Скарбниця" в приміщенні будинку №114 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та приміщенні будинку №7 по вул.Князя Романа в м.Львові у ході досудового розслідування він впізнав належний його співмешканці ланцюжок, який серед інших речей викрали обвинувачені . Цивільний позов він не заявляв. Про обставини вбивства обвинуваченими на території Закарпатської області йому нічого невідомо і чи розповідали останні про таке він не може пригадати .

Зважаючи на те, що на день розгляду кримінального провадження суду надані письмові докази про факт смерті ОСОБА_14 , суд вважав за можливе прийняти до уваги його показання, дані ним в попередніх судових засіданнях. Із врахуванням факту неможливості допиту потерпілого під час даного судового розгляду та того, що показання потерпілого ОСОБА_14 не ставились під сумнів під час попереднього судового розгляду, суд вважає такий доказ достовірним та належним.

-із показань потерпілого ОСОБА_18 , даними ним у судовому засіданні, вбачається, що в ніч з 12.06.2014 р. на 13.06.2014 р. він знаходився на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 і спав. Його матір ОСОБА_15 та її співмешканець ОСОБА_14 знаходились на першому поверсі вказаного будинку. Від маминого крику десь біля 4-ї ранку він прокинувся і почув сторонні голоси на першому поверсі. Зрозумівши, що внизу щось коїться недобре, він почав з мобільного телефону дзвонити друзям, однак не міг додзвонитись. З першого поверху доносився голос ОСОБА_8 , якого він знав, оскільки останній неодноразово приходив до ОСОБА_31 та інколи залишався у них ночувати. Також було чути інший голос, який йому був незнайомий, питав, де можна помити руки. Через вікно на другому поверсі він побачив, як з приміщення будинку вийшли ОСОБА_8 та, як тепер він знає, прізвище іншого мужчини ОСОБА_12 ,вони кілька разів оглянулись на їх будинок. Спустившись на перший поверх він побачив, що його матір була вся в крові, мертва. ОСОБА_14 лежав і кашляв кров`ю. На першому поверсі в кухні відчув запах газу і побачив, що включена газова комфорка, на якій вогонь не горів. Він зрозумів, що цей другий мужчина ОСОБА_12 оглядався назад на двері, щоб такі були закриті і газ не виходив з будинку. Газову комфорку він виключив і побіг до сусідів, які викликали працівників міліції. Перелік речей, які пропали з будинку, йому невідомий, однак зі слів знає, що зникли деякі речі, зокрема золоті вироби та 2 мобільних телефона. До цього випадку ОСОБА_14 йому розповідав, що ОСОБА_8 зі своїм знайомим вбили на території Закарпатської області дівчину. При огляді СД-диску з камер спостереження ломбарду "Скарбниця" в приміщенні будинку №114 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та приміщенні будинку АДРЕСА_5 у ході досудового розслідування він впізнав належний його матері ланцюжок ;

-показаннями свідка ОСОБА_32 у судовому засіданні про те, що він працює водієм "таксі". 12.06.2014 р. через оператора, який надав йому мобільний телефон клієнтів, поступив виклик у с.Чагарі Пустомитівського району Львівської області. Він подзвонив клієнтам і вони попросили його під"їхати до повороту в с.Загір"я Пустомитівського району Львівської області. У вказаному місці в автомобіль сіли двоє мужчин, як йому зараз відомо обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_8 і сказали їхати в найближчий ломбард. Він поїхав у ломбард "Скарбниця", який розташований в приміщенні будинку №114 по вул.Княгині Ольги в м.Львові та працює цілодобово. Обвинувачені пішли в приміщення ломбарду і повернувшись сказали їхати в обмін валют. Вони поїхали на вул.Стрийську в м.Львові, де обвинувачені поміняли гроші, розрахувались з ним і сказали їхати до повороту в с.Загір"я Пустомитівського району Львівської області, де з автомобіля вийшли. Приблизно через 4-5 годин в ніч з 12.06.2014 р. на 13.06.2014 р. подзвонили йому на мобільний телефон та сказали приїхати до моста, який розташований у вказаному вище селі. Під"їжджаючи до моста він бачив автомобіль швидкої допомоги і працівників міліції. У вказаному місці обвинувачені сіли в автомобіль і сказали знову їхати у ломбард. Оскільки в обвинувачених не було грошей, вони запропонували розрахуватись з ним ланцюжком, який йому був не потрібний. Він відмовився і тоді обвинувачені повідомили, що не мають документів, а тому попросили його здати ланцюжок в ломбард, який розташований в приміщенні будинку АДРЕСА_4 . Він погодився, взяв ланцюжок та зайшов у вказане вище приміщення ломбарду, працівник якого перевіривши ланцюжок повідомив, що такий є не з дорогоцінного металу. Вийшовши з ломбарду він переказав це обвинуваченим, які сказали їхати в ломбард, який розташований у приміщенні будинку АДРЕСА_5 . Там вони самостійно пішли в ломбард, однак, наскільки йому відомо, ланцюжок у них не прийняли, оскільки такий був не з дорогоцінного металу. Після цього він завіз їх у с.Липники Пустомитівського району Львівської області, де обвинувачені дали йому частину грошей, яких було недостатньо для розрахунку, і мобільний телефон "Sertek", який в подальшому був вилучений протоколом огляду місця події від 18.06.2014 р. на площадці поблизу будинку №17 по вул.Угорській в м.Львові з транспортного засобу марки "Опель Вектра" в присутності володільця автомобіля . Вийшовши з автомобіля обвинувачені пішли в невідомому йому напрямку. В ході досудового розслідування він опізнав ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , як осіб ,яких він перевозив на таксі в ніч на 13.06.2014 р. ;

-показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що 13.06.2014 р. біля 6.00 год. ранку до нього прибіг сусід ОСОБА_34 і сказав, що у них вдома трагедія, двоє мужчин вночі зайшли до них в будинок, вбили його маму і її співмешканця ОСОБА_35 . Коли свідок зайшов в будинок , то побачив, що ОСОБА_36 лежала на підлозі лицем вниз, закривавлена, мертва. ОСОБА_35 був на ліжку, теж весь в крові . ОСОБА_30 розповів, що був на другому поверсі будинку коли це сталось , чув шум і крики, але боявся зійти вниз. Він перебував у шоковому стані, був сильно наляканий. Свідок викликав працівників поліції і «швидку»

- даними протоколу огляду місця події від 13.06.2014 р. зі схемою і фототаблицею стверджується, що в будинку АДРЕСА_3 виявлено труп жінки ОСОБА_15 в напівоголеному стані із нанесеними тілесними пошкодженнями. Також виявлено порушення обстановки, сліди взуття, плями бурого кольору схожі на кров, клинок ножа, виделка, два ножі та плями бурого кольору схожі на кров, які виявлені на прибудинковій території та на узбіччі ділянки дороги, яка веде з с.Липники Пустомитівського району Львівської області у с.Загір"я Пустомитівського району Львівської області, виявлено сім-карту оператора мобільного зв"язку "Лайф" та надламану сім-карту червоного кольору з написами 2300, 2210, 1587, 7 .

Відеозаписом до протоколу огляду місця події від 13.06.2014 р., переглянутим у судовому засіданні, візуалізовано процедуру огляду місця події, обстановку у будинку, положення тіл потерпілих, сліди вчинення злочину;

-даними протоколу огляду місця події від 18.06.2014 р. встановлено, що на площадці поблизу будинку №17 по вул.Угорській в м.Львові з транспортного засобу марки "Опель Вектра" в присутності володільця ОСОБА_37 вилучено мобільний телефон "Sertek" ,яким обвинувачені розрахувались за послуги таксі;

-висновком експерта судово-медичної експертизи №97/2014 від 13.06.2014- 14.07.2014 рр., стверджується, що при експертизі трупа ОСОБА_15 виявлено: рвано-забійні рани на голові з крововиливами в м"які тканини голови, м"які мозкові оболонки, перелом кісток склепіння та основи черепа, численні колено-різані рани на спині, задній поверхні шиї, правій кисті, садна на обличчі та верхніх кінцівках. Рвано-забійні рани з переломом кісток склепіння і основи черепа та крововиливами в м"які мозкові оболонки (могли утворитися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути ноги у взутті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Колено-різані рани на задній поверхні шиї, на спині та на правій кисті могли утворитися від дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа з обушковою частиною та лезом. Колено-різані ушкодження, які проникали в грудну порожнину з ушкодженням легені та в черевну порожнину з ушкодженням лівої нирки та печінки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Непроникаючі колено-різані поранення з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м"яких тканин відповідають легким тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров"я. Садна на обличчі та верхніх кінцівках могли утворитися від контакту з тупим предметом з переважаючою поверхнею (підлога, тощо) відповідають легким тілесним ушкодженням. Враховуючи важкість отриманих ушкоджень можна вважати, що з моменту їх нанесення до смерті пройшов незначний час (декілька хвилин). Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 могла чинити активні дії (пересуватись, кричати, тощо). Смерть ОСОБА_15 настала від відкритої, тупої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння черепа, крововиливами в м"які тканини голови, м"які мозкові оболонки. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа виявлено етиловий спирт в кількості 1,83 проміле етилового спирту, що у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп"яніння. При судово-імунологічному дослідженні крові від трупа встановлено, що кров відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО ;

-висновком експерта судово-медичної експертизи №181/2014-мк з таблицями, розпочатої 07.07.2014 р. та закінченої 10.07.2014 р., стверджується , що при експертному дослідженні у відділенні судово-медичної криміналістики клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 виявлені наскрізні колото-різані ушкодження, які утворились від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми;

-висновком експерта судово-медичної експертизи №1219 від 18-23.07.2014 р. встановлено, що при поступленні потерпілого ОСОБА_14 в ІНФОРМАЦІЯ_4 йому поставлено діагноз "Політравма. Проникаюче ножове поранення живота з ушкодженням шлунка, грудної клітки зліва, лівобічний відкритий пневмоторакс. Множинні колото-різані рани лівого плеча, передпліччя, з частковим пошкодженням фастії проксимальних міжфалангових суглобів 1-4 пальців. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забійні та колото-різані рани голови та обличчя. Навколоорбітальна гематома зліва. Травматичний шок 2 ст.". На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені рубці від ран на руках та на ногах. Проникаючі поранення у грудну та черевну порожнину утворились від 2-х разової дії колючо-ріжучого предмета незадовго до поступлення в лікарню , можливо 13 червня 2014 р., та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення. Решта ран на різних анатомічних ділянках голови, тулуба та верхніх кінцівок утворились від неодноразової дії тупого предмета з обмеженою поверхнею та гострого предмета, в період часу, вказаного потерпілим, відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров"я ;

-судово-медичною експертизою №1030 від 23.06.2014 р. встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено синці на тілі , що відносяться до легкого тілесного ушкодження, могли виникнути біля 1-1,5 тижні до моменту огляду. Садна на правій кисті, в тому числі в ділянці 2,3,4 пальців, могли виникнути за 3-4 доби до моменту огляду.

Вказані ушкодження свідчать про те, що потерпілі при спричиненні їм тілесних ушкоджень могли чинити опір ОСОБА_8

- судово-медичною експертизою №1029 від 23.06.2014 р. встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_12 виявлено поверхневі рани на долонній поверхні правої кисті, садна на правому передпліччі, в ділянці правого променево-зап"ястного суглобу, на лівій кисті, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Рана утворилась від дії гострого предмета, могла виникнути 13 червня 2014 р. Садно на правому передпліччі могло виникнути біля одного тижня до моменту огляду. Садна в ділянці правого променево-зап"ястного суглобу могли виникнути за 1-2 доби до огляду. Садно на лівій гомілці могло виникнути за 3-4 доби до огляду.

Вказані ушкодження свідчать про те, що потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 при заподіянні їм тілесних ушкоджень могли чинити опір ОСОБА_12

-даними протоколу огляду місця події від 14.06.2014 р. встановлено, що у Львівській області в м.Пустомити у приміщенні моргу на трупі ОСОБА_15 виявлено одяг із плямами бурого кольору, схожими на кров ,

-висновком експерта №5/872 від 19.09.2014 р. стверджується , що ножі №1 та АДРЕСА_7 і надані на дослідження, холодною зброєю не являються, а є кухонними ножами, які призначені для виконання господарсько-побутових операцій. Дані ножі виготовлені заводським способом. Клинок, наданий на дослідження, є складовою частиною кухонного ножа, холодною зброєю не являється, виготовлений заводським способом ;

-експертним дослідженням №5/871 від 23.09.2014 р. встановлено, що клинок ножа та руків"я, вилучені в будинку АДРЕСА_3 , до розділу складали одне ціле - кухонний ніж ;

- висновком трасологічної експертизи №5/827 від 12.09.2014 р. фрагменту сліду низу взуття, який відображений на аркуші паперу загальними розмірами 135х70 мм., вилучений в будинку АДРЕСА_3 , стверджується, що такий тотожний візерунку взуття , вилученого у обвинуваченого ОСОБА_38 ;

- результатами молекулярногенетичних експертиз №10/272 від 20.08.2014 р. про генетичні ознаки слідів крові з поверхні клинка ,вилученого з місця події; №10/400 від 19.09.2014 р. про генетичні ознаки слідів крові у змиві з руків`я ножа, вилученого з місяця події; №10/267 від 28.07.2014 року про генетичні ознаки слідів крові зі змивів з руків`я виделки, вилученої з місця події, встановлено наявність слідів крові на вказаних об`єктах дослідження та їх генетичні ознаки ;

- із висновку молекулярно-генетичної експертизи №10/288 від 27.08.2014 року вбачається , що генетичні ознаки слідів крові на виделці, руків`ї ножа, клинку збігаються із генетичними ознаками крові потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та не збігаються із генетичними ознаками крові обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

Такі результати експертиз, на переконання суду, підтверджують факт застосування обвинуваченими таких предметів для заподіяння тілесних ушкоджень щодо потерпілих.

-висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/285 від 21.08.2014 р. встановлено, що генетичні ознаки крові , сліди якої виявлені на вилучених 23.06.2014 р. у ОСОБА_12 джинсових штанах, збігаються із генетичними ознаками крові ОСОБА_15 , що підтверджує факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_12 тілесних ушкоджень потерпілій;

-висновком експерта №9/305 від 07.08.2014 р. визначена ринкова вартість представленого на експертизу мобільного телефону торгової марки "Sertek" моделі "Х3" без вартості зарядного пристрою та стерео гарнітуру, що входить в комплект телефону, яка становила 380,00 грн.;

- результатами судово-медичної експертизи №205/2014-мк від 18.09.2014 р. встановлено, що при проведенні дослідження одягу та клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 виявлено колото-різані пошкодження, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав, як мінімум, одне досить гостре лезо ті іншого клинка, який мав одне лезо та обух П-подібної форми. Колото-різані пошкодження на одязі та колото-різані та різані рани на клапті шкіри зі спини могли утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу. Дев`ять колото-різаних пошкоджень на спинці сукні відповідають за локалізацією дев`яти колото-різаним пошкодженням на спинці майки та на спині потерпілої Невідповідність кількості пошкоджень на одязі (9) та на спині (11) у відповідних ділянках можна пояснити тим, що під час нанесення пошкоджень на тілі одяг міг бути зсунутий з даних ділянок, а також можливістю нанесення декількох пошкоджень на тілі через одне пошкодження на одязі;

-висновком судово-медичної експертизи №206/2014-мк від 18.09.2014 р. одягу та клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 з таблицею до неї підтверджується наявність у потерпілої 9 колото-різаних пошкоджень, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав, як мінімум, одне досить гостре лезо. Окрім цього на клапті шкіри зі спини виявлено поверхневі різані ушкодження, які утворились від дії гострого плоского предмета, не виключено від дії леза клинка ножа;

- результатами проведеної в ході досудового розслідування судово-медичної експертизи №207/2014-мк від 18.09.2014 р. стверджується , що при дослідженні одягу та клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 виявлено на спинках сукні та майки по 9 колото-різаних пошкоджень, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав, як мінімум, одне досить гостре лезо. Більш конкретно встановити тип заточки предмету не надається можливим у зв"язку з поганими слідосприймаючими властивостями трикотажу, з якого виготовлений одяг; б)на клапті шкіри зі спини дві колото-різаних рани, які утворились від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми. Окрім цього на клапті шкіри зі спини було виявлено три поверхневих різаних ушкодження, які утворились від дії гострого плоского предмета, не виключено від дії леза клинка ножа; в)на клапті шкіри з тім"яно-потиличної ділянки зліва одну забійно-рвану рану, яка утворилась від дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, який діяв під певним кутом. Колото-різані пошкодження на одязі та колото-різані та різані рани на клапті шкіри зі спини могли утворитись від дії клинка ножа №1 наданого на експертизу ;

- судово-медичною експертизою №208/2014-мк 18.09.2014 р. встановлено, що при проведенні дослідження одягу та клаптів шкіри від трупа ОСОБА_15 виявлено колото-різані пошкодження, які утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав, як мінімум, одне досить гостре лезо. Колото-різані пошкодження на одязі та колото-різані та різані рани на клапті шкіри зі спини могли утворитись від дії клинка ножа №2, наданого на експертизу;

- із даних протоколу пред"явлення особи для впізнання від 09.07.2014 р. з фототаблицею до нього вбачається , що свідок ОСОБА_32 впізнав особу ОСОБА_8 , якого підвозив ,працюючи водієм таксі, 13.06.2014 р. близько 04 год. 30 хв. із с.Липники Пустомитівського району Львівської області до різних ломбардів у м.Львові, і який розрахувався за надані послуги мобільним телефоном ,який в подальшому був у нього вилучений . Проведення вказаної процесуальної дії свідок підтвердив під час допиту у судовому засіданні ;

-із змісту протоколу пред"явлення особи для впізнання від 09.07.2014 р. з фототаблицею до нього вбачається, що свідок ОСОБА_32 впізнав особу ОСОБА_12 , якого підвозив ,працюючи водієм таксі, 13.06.2014 р. близько 04 год. 30 хв. із с.Липники Пустомитівського району Львівської області до різних ломбардів у м.Львові. Проведення вказаної процесуальної дії свідок підтвердив під час допиту у судовому засіданні;

-згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 24.06.2014 р. з фототаблицею до нього вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на місці скоєння злочинів у будинку №15 на вул. Загірянській у с.Липники Пустомитівського району , дав детальні пояснення про те , з якою метою він разом з ОСОБА_12 прийшли в ніч на 13.06.2014 р. в будинок до свого знайомого ОСОБА_39 , де розпивали спиртні напої та розповідали про вбивство ними у смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області в кафе-барі "Діана" дівчини-бармена ОСОБА_40 . Розповів, як саме розпочався конфлікт із ОСОБА_41 та виникла бійка, під час якої він ножем наніс численні удари по тілу останнього, також наносив удари потерпілому горнятком по голові. В цей час ОСОБА_12 теж наносив удари ногами по тілу потерпілого ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_15 вони стягнули з ліжка на підлогу, і він наніс їй удари ножем по тілу. ОСОБА_12 бив ногами по її тілу , двома ногами скакав їй по голові, а також наносив удари по тілу ножницями і виделкою. З шиї ОСОБА_15 зірвали ланцюжок , а також з пальця перстень. Ще в кімнаті взяли мобільний телефон, в одній із сумок посвідчення водія, банківську картку, яку в подальшому викинули. Після цього покинули вказаний будинок . При виході він відкрив камфорку з газом, вони помили руки і вийшли на вулицю. При вказаних вище протиправних діях він пошкодив собі ножем руку. На вулиці вони викинули з мобільного телефону стартовий пакет, знаряддя злочину, викликали з мобільного телефону автомобіль "таксі", водій якого на їх вимогу возив їх по ломбардах м.Львова, щоб здати викрадені прикраси. За послуги таксиста розрахувались викраденим мобільним телефоном;

-переглянутий у судовому засіданні відеозапис процесуальної дії відповідає даним, які зазначені у протоколі проведення слідчого експерименту;

-згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_12 від 24.06.2014 р. з фототаблицею до нього ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 детально розповів про те, коли і яким чином він разом з ОСОБА_8 попали в будинок, де проживав ОСОБА_14 , як розпивали там спиртні напої і розповідали про те, що скриваються від працівників поліції за вбивство дівчини-бармена ОСОБА_42 , вчинене у смт.Солотвино Закарпатської області. Тоді виник конфлікт із господарем будинку, під час якого ОСОБА_8 наніс удар правою ногою в обличчя потерпілого ОСОБА_35 , а ОСОБА_12 почав бити останнього кулаками в обличчя. Від шуму прокинулась ОСОБА_15 , яку він стягнув з ліжка на підлогу та наносив їй удари ногами в область голови, грудей та тіла. ОСОБА_8 взяв біля кухонної плити ніж і почав наносити ОСОБА_14 та ОСОБА_15 удари по тілу . В цей час він взяв виделку, а в подальшому ножниці, якими також наносив удари по тілу ОСОБА_15 , яка чинила опір. З її шиї він зірвав натільний ланцюжок, а ОСОБА_8 обшукував її речі та в подальшому зняв з жінки перстень , а з шиї Сергія ланцюжок. Не знайшовши грошей, які пробував шукати у приміщенні , він підняв з підлоги ножниці та ніж, якими наносили удари, зайшов з ними в туалет, де їх помив. Вони взяли в кімнаті мобільний телефон, в одній із сумок посвідчення водія, банківську карточку, яку в подальшому викинули, і вирішили покинути вказане приміщення. При виході ОСОБА_8 відкрив камфорку з газом, пояснивши, що пожежа знищить всі сліди. Також при виході з будинку він викинув ножиці, виделку та ніж, якими наносили удари. Після цього викликали з мобільного телефону автомобіль "таксі", водій якого возив їх по місту Львову в різні ломбарди, щоб здати викрадені речі. Однак їх не прийняли, після чого вони на тому ж таксі повернулись в с.Ковирі, де розрахувались із водієм викраденим телефоном;

-переглянутий у судовому засіданні відеозапис процесуальної дії відповідає змісту протоколу проведення слідчого експеримент;

-протоколом пред"явлення особи для впізнання від 09.07.2014 р. з фототаблицею стверджуєься , що свідок ОСОБА_32 впізнав ОСОБА_8 , як особу,яку підвозив ,працюючи водієм таксі, 13.06.2014 р. близько 04 год. 30 хв. із с.Липники Пустомитівського району Львівської області до різних ломбардів у м.Львові . За надані послуги ОСОБА_8 розрахувався мобільним телефоном ,який в подальшому був у нього вилучений ;

-протоколом пред"явлення особи для впізнання від 09.07.2014 р. з фототаблицею, підтверджується , що свідок ОСОБА_32 впізнав особу ОСОБА_12 , якого підвозив ,працюючи водієм таксі, 13.06.2014 р. близько 04 год. 30 хв. із с.Липники Пустомитівського району Львівської області до різних ломбардів у м.Львові .

Всі зазначені докази суд вважає належними , допустимими та достовірними .

На переконання суду ці докази поза розумним сумнівом підтверджують те, що саме обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_8 в ніч 13.06.2014 р. перебували у будинку АДРЕСА_3 , де за попередньою змовою між собою вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_14 , закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_14 та вбивство ОСОБА_15 .

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Стороною обвинувачення в якості доказів по даному епізоду подані :

-протокол пред"явлення особи обвинуваченого ОСОБА_12 для впізнання від 17.06.2014 р. свідком ОСОБА_43 ;

-протокол пред"явлення особи обвинуваченого ОСОБА_8 для впізнання від 17.06.2014 р. свідком ОСОБА_43 ;

-протокол пред`явлення особи обвинуваченого ОСОБА_12 для впізнання від 09.07.2014 р. потерпілим ОСОБА_14 .

Виходячи зі змісту ст.85 КПК України, доказ не вважається належним, якщо він не здатний встановлювати зміст фактичних даних, які підлягають доказуванню.

Із змісту вищезазначених протоколів впізнання вбачається , що свідок ОСОБА_43 та потерпілий ОСОБА_14 опізнали обвинувачених по фотографіях, однак, зміст протоколів не відтворює їх пояснення при проведенні процесуальної дії. Перевірити пояснення свідка і потерпілого, обставини впізнання цими особами обвинувачених суду не представляється можливим, оскільки стороною обвинувачення свідок ОСОБА_43 не заявлявся у клопотанні про перелік осіб, які підлягають допиту у судовому засіданні. Стосовно потерпілого ОСОБА_14 , то такий на момент проведення судового розгляду , помер і не міг бути допитаний у судовому засіданні про обставини, зазначені у протоколі впізнання.

Відтак, суд вважає такі протоколи неналежними доказами і не приймає їх до уваги .

Окрім цього , суд вважає неналежними доказами заяви обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , в яких останні зізнаються у вчиненні злочинів, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Прокурором в якості письмового доказу обвинувачення подано протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.09.2014 р. та жорсткий диск , інформація з якого відтворена та прослухана в суді, на яких містяться дані застосування аудіо контролю в приміщенні СІЗО м.Львова стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в період з 29.07.2014 р. по 07.08.2014 р. за ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01.07.2014 р. Із змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_8 повідомляв, що «він із товаришем втікали пішки в Київ», оскільки були причетні до «вбивства дівчини з 17 числа на 18 число , та ще однієї жінки, і один мужик вижив»... Одна із загиблих « була дівчиною його колеги, її роздягнули, щоб була підозра на згвалтування.. вкрали двісті гривень, цепочку, яка виявилась біжутерією».

За клопотанням сторони захисту, яке було задоволено судом, сторона обвинувачення зобов`язана була відкрити стороні захисту та подати суду ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01.07.2014 р., якою надавався дозвіл на здійснення УОТЗ ГУМВСУ у Львівській області негласної слідчої /розшукової/ дії : аудіо контролю особи в СІЗО м.Львова з 01.07.2014 р. терміном на 50 діб. Однак , така ухвала не була надана в ході судового розгляду для оцінки даного письмового доказу на предмет його допустимості на належності.

Оскільки сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то у такому випадку має місце порушення норм ст. 290 КПК України. Правовий висновок з цього приводу міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 р. у справі №640/6847/15к /провадження 113-43 кс19/.

Отже, суд вважає протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.09.2014 р. недопустимим доказом .

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 по епізоду вчинення злочинів відносно потерпілої ОСОБА_13 . 17-18.05.2014 р у смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області

-за п.п.4,6,12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки обвинувачені вчинили умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Суд прийшов до переконання , що обраний обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 спосіб позбавлення життя ОСОБА_13 вказує на їх бажання завдати особливих фізичних страждань потерпілій, що усвідомлювали і обвинувачені при вчиненні злочину.

Оцінюючи мотиви злочинних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_16 , суд вважає, що вони вчинили вбивство потерпілої з корисливих мотивів, на що вказує поведінка обвинувачених до і під час нападу, та подальша їх поведінка щодо намагання збути викрадене. Обвинувачені, позбавляючи життя ОСОБА_13 , мали намір досягти для себе матеріальну вигоду шляхом уникнення повернення коштів останній та заволодінням її майном.

Вірною суд вважає і кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, враховуючи єдність умислу обвинувачених на вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_13 . Така змова мала характер конклюдентних дій, за яких особи заздалегідь не домовляючись про вчинення злочину, о саме позбавлення життя потерпілої, в подальшому узгоджено вчинили такі дії.

-за ч.4 ст.187 КК України , оскільки обвинувачені вчинили напад на ОСОБА_13 (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, суд керується п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07 лютого 2003 р «Про судову практику про злочини проти життя і здоров`я», відповідно до якого при умисному вбивстві під час розбійного нападу дії особи кваліфікуються за п.6 ч.2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, а також роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» про те, що розбій, поєднаний і умисним вбивством потребує кваліфікації за сукупністю злочинів - ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України .

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 по епізоду вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . 13.06..2014 р у с. Липники Пустомитівського району Львівської області

- за п.1, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України , оскільки обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , будучи особами, які раніше вчинили умисне вбивство, скоїли умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині / ОСОБА_15 /, вчинене стосовно двох і більше осіб, з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

- за ч.2 ст.15, п.п. 4,6,12,13 ч.2 ст.115 КК України , оскільки обвинувачені вчинили закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині / ОСОБА_14 /, вчинене з корисливих мотивів, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили умисне вбивство, яке не було доведене до кінця з обставин, що не залежали від їх волі подальше надання потерпілому медичної допомоги, яка врятувала йому життя .

Враховуючи сукупність обставин, які супроводжували нанесення тілесних ушкоджень кожному із потерпілих: обстановку, яка передувала посяганню, спосіб та характер вчинення злочину, мотив яким керувались обвинувачені, та наслідки , які настали, суд прийшов до переконання, що умисел обвинувачених був спрямованих саме на позбавлення життя двох осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. « Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи», умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю /п.4 ч.2/, якщо винний, позбавляючи життя потерпілого, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних страждань. У ході дослідження доказів судом встановлено , що обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_15 і ОСОБА_14 заподіяно велику кількість тілесних ушкоджень в різний спосіб, з використанням різних засобів . Механізм вчинення цих дій вказує на бажання обвинувачених завдати особливих фізичних та психічних страждань потерпілим.

Вірною, на переконання суду, є кваліфікуюча ознака вчинення вбивства потерпілих з корисливих мотивів, на що вказує поведінка обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_12 до і під час нападу, їх бажання отримати матеріальні блага для себе та подальша їх поведінка щодо намагання збути викрадене.

Вірною суд вважає кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_12 по даному епізоду за п.12 ч.2 ст.115 КК вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, враховуючи єдність умислу обвинувачених на вчинення протиправних дій у будинку ОСОБА_15 та ОСОБА_14 13.06.2014 р. Суд дійшов висновку про наявність ознаки попередньої змови групи осіб з огляду на характер вчинених обвинуваченими дій : узгодженості нанесення тілесних ушкоджень, спільності дій, спрямованих на настання смерті потерпілих, намагання приховати наслідки своєї злочинної діяльності шляхом влаштування можливої пожежі у будинку.

Поза сумнівом вірною суд вважає кваліфікацію дій обвинувачених за п.13 ч.2 ст.115 КК, оскільки злочин вчинений особами, які раніше вчинили вбивство, при цьому відповідальність настає незалежно від того, чи особа була засуджена за перший злочин.

-за ч.4 ст.187 КК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 вчинили напад на потерпілого ОСОБА_14 (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи ,яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до змісту постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 р «Про судову практику про злочини проти життя і здоров`я» розбій, поєднаний і умисним вбивством потребує кваліфікації за сукупністю злочинів - ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України .

Суд дійшов переконання, що доведення винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих їм злочинів випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, які , на думку суду, є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою поза розумним сумнівом, зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Згідно акту судово-психіатричного експерта №129 від 20.08.2014 р. ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки легкої розумової відсталості в степені легкої дебільності, що не позбавляє його здатності у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки посттравматичного стресового розладу у психопатичної особистості і через наявний у нього психічний розлад не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_44 підтвердив висновок експертизи та зазначив, що при комплексному психолого-психіатричному дослідженні ОСОБА_8 виявлені відхилення , які пов`язані із низьким рівнем інтелекту, нестабільністю у соціальній сфері, асоціативною пам`яттю, які в своєму комплексі виключають наявність у нього хворобливого розладу ,який би потребував лікування. ОСОБА_8 слід вважати таким, що розумів значення своїх дій під час вчинення злочинів, не потребує примусових заходів медичного характеру , стан фізіологічного афекту при вчиненні злочинів виключається.

Згідно акту судово-психіатричного експерта №113 від 06.08.2014 р. ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу у психопатичної особистості, що не позбавляє його здатності у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки посттравматичного стресового розладу у психопатичної особистості і через наявний у нього психічний розлад не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_44 підтвердив висновок експертизи та зазначив, що при комплексному психолого-психіатричному дослідженні ОСОБА_12 виявлені відхилення, які пов`язані із низьким рівнем інтелекту, нестабільністю у соціальній сфері, які в своєму комплексі виключають наявність у нього хворобливого розладу ,який би потребував лікування. ОСОБА_12 слід вважати осудним на момент вчинення злочинів та на момент судового розгляду, таким, що не потребує примусових заходів медичного характеру ; стан фізіологічного афекту при вчиненні злочинів виключється.

Статею 3 Конституції України , положеннями ст.2 Конвенції про захист прав людини закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.27 Конституції кожна людина моє невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканості людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним злочинів, їх мотиви та способи вчинення , особу обвинуваченого , який вину свою визнав частково , не відшкодовував збитки потерпілим, раніше притягався до кримінальної відповідальності та вважає , що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК не виявлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України ,суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним злочинів, їх мотиви та способи вчинення, особу обвинуваченого , який вину свою визнав частково , не відшкодовував збитки потерпілим, раніше притягався до кримінальної відповідальності та вважає , що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК не виявлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 згідно ст.67 КК України ,суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Строк відбуття покарання обвинуваченим слід рахувати з 22.06.2014 р. - з моменту їх фактичного затримання .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим слід залишити без змін до набранням вироком законної сили .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертних досліджень в сумі 10714,28 грн. слід стягнути в рівних частинах по 5357,14 грн. з обвинувачених в доход держави.

Речові докази, визнані постановою про визнання речей та документів речовими доказами від 25.06.2014 р. та постановою про визнання речей та документів речовими доказами від 27.09.2014 р., а саме :

- змиви РБК, вирізки з меблів , недопалки сигарет, ножі, руків`я ножа, виделку , зразки крові, зрізи нігтьових пластин, змиви з тіл потерпілих - слід знищити;

- посвідчення 7-ої сотні, сім аркушів паперу з написами "Штаб національного спротиву Самооборона", аркуш паперу з написом "22 Псалом", аркуш паперу з написом "NAME CARD", жіночу сумочку коричневого кольору, СІМ-картку оператора мобільного зв"язку "Лайф", туристичний рюкзак зеленого кольору, одяг , простирадло, мобільний телефон марки "Sertec карту пам"яті 1 GB № НОМЕР_1 , SD-C01G JARAN, карту пам"яті НОМЕР_2 . SD-C02G JARAN, інструкцію з використання USB модем EC 1260, стартовий пакет "PEOPLE", інтернет пакет за номером 208229192, гарантійних талон на мобільний телефон "ФЛАЙ" гарантійний талон на обладнання "Піпел нет" з чеком № НОМЕР_3 , стартовий пакет "Київстар" , два стартових пакети "Лайф" без номерів, стартовий пакет без сім-картки , паперову коробку з написом USB модем EC 1260 стандарту З G1XEV-DOREV.A, з інтернет модемом "Піпл нет", анкету заяву про приєднання до договору про надання телекомунікаційних послуг "ПРАТ ТЕЛЕСИСТЕМИ Україна" 11 червня 2010 року; паспорт громадянина України , виданий Дніпровським PB ХМУ УМСВ України в Херсонські області 25.06.2001 року ; посвідчення водія - слід повернути власникам;

- таблицю із слідами рук, дактилокарти, жорсткий диск, 7 (сім) СД-дисків із записами слід залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373,374,376,391 КПК України суд присяжних

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 4 , 6, 12, 13 ч.2 ст.115 ; ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 ; ч.4 ст.187 КК України .

Призначити ОСОБА_8 покарання :

- за п.п. 1, 4 , 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.4 ст.187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання 22 червня 2014 року.

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 4 , 6, 12, 13 ч.2 ст.115 ; ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 ; ч.4 ст.187 КК України .

Призначити ОСОБА_12 покарання :

- за п.п. 1, 4 , 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.2 ст.15, п.4, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.4 ст.187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту фактичного затримання 22 червня 2014 року .

Раніше застосований до засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_8 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5357/п`ять тисяч триста п`тдесят сім/ грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5357/ п`ять тисяч триста п`ятдесят сім / грн .14 коп.

Стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_19 300000/ триста тисяч / грн у відшкодування моральної шкоди та 200/двісті/ грн. майнової шкоди , заподіяної злочином .

Речові докази :

- змиви РБК , вирізки з меблів , недопалки сигарет, ножі, руків`я ножа, виделку , зразки крові, зрізи нігтьових пластин, змиви з тіл потерпілих - знищити;

- посвідчення 7-ої сотні, сім аркушів паперу з написами "Штаб національного спротиву Самооборона", аркуш паперу з написом "22 Псалом", аркуш паперу з написом "NAME CARD", жіночу сумочку коричневого кольору, СІМ-картку оператора мобільного зв"язку "Лайф", туристичний рюкзак зеленого кольору, одяг , простирадло, мобільний телефон марки "Sertec карту пам"яті 1 GB № НОМЕР_1 , SD-C01G JARAN, карту пам"яті 2 GB №1322PW7029P. SD-C02G JARAN, інструкцію з використання USB модем EC 1260, стартовий пакет "PEOPLE" , інтернет пакет за номером 208229192, гарантійних талон на мобільний телефон "ФЛАЙ" гарантійний талон на обладнання "Піпел нет" з чеком № НОМЕР_3 , стартовий пакет "Київстар" , два стартових пакети "Лайф" без номерів, стартовий пакет без сім-картки , паперову коробку з написом USB модем EC 1260 стандарту З G1XEV-DOREV.A, з інтернет модемом "Піпл нет", анкету заяву про приєднання до договору про надання телекомунікаційних послуг "ПРАТ ТЕЛЕСИСТЕМИ Україна" 11 червня 2010 року; паспорт громадянина України , виданий Дніпровським PB ХМУ УМСВ України в Херсонські області 25.06.2001 року ; посвідчення водія - повернути власникам;

- таблицю із слідами рук, дактилокарти, жорсткий диск, 7 (сім) СД-дисків із записами - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

Головчак ОСОБА_4

Данилків ОСОБА_5