Справа № 372/143/23
Провадження 1-кс-56/23
ухвала

Іменем України

17 січня 2023 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023 року слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке обґрунтовує тим, що 13 січня 2023 року приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де на усній домовленості доглядає за власницею даної квартири ОСОБА_6 , 1938 р.н., в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_7 , 1979 р.н. діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень останньому, перебуваючи в положенні стоячи, дістав правою рукою з чохла, який знаходився на поясному ремені його штанів ніж та наніс один прямий удар в область живота потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням елементів гепатодуоденальної зв`язки.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

13.01.2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, а саме прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено чохол темно-коричневого кольору з металевими вставками срібного кольору та маркуванням на вставці «D.T», який вилучено та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління», який належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії; ніж, на лезі якого наявні візерунки та з чорною рукояткою без будь-яких маркувань, який вилучено та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління», який належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії.

Згідно постанови слідчого від 13 січня 2023 року вилучені предмети, під час проведення огляду місця події від 13 січня 2023 року, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Також, 13 січня 2023 року о 17 год. 07 хв. в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в порядку ст. 208 КК України, було вилучено штани-джинси світло синього кольору, на внутрішній стороні штанів в області пояса наявний напис «TOMMY HILFIGER», з наявними плямами бурого кольору на задній зовнішній частині в області пояса та на передній частині на правій та лівій холошах, які вилучено та поміщено до картонної коробки, яку належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії.

Згідно постанови слідчого від 13 січня 2023 року вилучені речі, під час проведення затримання особи від 13 січня 2023 року, підозрюваної у вчиненні злочину, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що при проведенні 13 січня 2023 року огляду місця події та під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину виявлено та вилучено предмети та речі, які є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 2982.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з нанесенням умисного тяжкого тілесного ушкодження, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище вилучених предметах та речах шляхом проведення ряду судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явилася, просила розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000182 від 13.01.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені предмети в ході огляду місця події від 13.01.2023, прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 , а саме:

- чохол темно-коричневого кольору з металевими вставками срібного кольору та маркуванням на вставці «D.T», який вилучено та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління», який належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії;

- ніж, на лезі якого наявні візерунки та з чорною рукояткою без будь-яких маркувань, який вилучено та поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління», який належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на тимчасово вилучені 13.01.2023 речі в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в порядку ст. 208 КК України, а саме:

- джинси світло синього кольору, на внутрішній стороні штанів в області пояса наявний напис «TOMMY HILFIGER», з наявними плямами бурого кольору на задній зовнішній частині в області пояса та на передній частині на правій та лівій холошах, які вилучено та поміщено до картонної коробки, яку належним чином упаковано та підписано учасниками слідчої дії.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1