Провадження № 1-кс/537/180/2023
Справа № 537/1025/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

На адресу суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відповідно до вимог якої, скаржник прохає: поновити строк звернення зі скаргою; скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000205; зобов`язати орган дізнання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, а також визначити правову кваліфікацію діяння у відповідності з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 29.11.2022 дізнавачем СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000205, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Скаржник зазначає, що з даною постановою він не згоден та вважає, що вона винесена без достатніх підстав, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Так, в постанові, що оскаржується, викладено короткий зміст показань потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до яких: 13.05.2022 близько 21.00 год. три невідомих чоловіка били його кулаками та ногами по голові, від яких він втрачав свідомість. Також дізнавач зазначає, що було допитано свідків, які повідомили, що конфлікт розпочався як потерпілий пошкодив автомобіль та щоб вгамувати потерпілого, його стримували, проте ніхто зі свідків, які перебували на місці події, не бачили нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. На підставі цього дізнавач робить висновок, що в даному випадку має місце необережна вина, що не є караним діянням. Скаржник вважає, що такий висновок дізнавача зроблений безпідставно, без виконання необхідних слідчих дій, направлених на встановлення обставин кримінального правопорушення, а також на думку скаржника, дізнавач умисно виправдовує осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. На переконання скаржника, в даному випадку має місце умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України. Проте процесуальним керівником вказані обставини також проігноровані. Покладені на прокуратуру обов`язки нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва належним чином не виконані, контроль за виконанням вказівок процесуального керівника не здійснювався і при прийнятті органом дізнання рішення про закриття кримінального провадження не перевірено. За викладених обставин, скаржник і звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав у ній зазначених.

Дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить скаргу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши наявні матеріли поданої скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, про існування оскаржуваної постанови скаржник ОСОБА_3 довідався із відповіді на запит про стан розслідування кримінального провадження, яка отримана ним 13.03.2023. Постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000205 представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 отримав 13.03.2023.

Відповідно ч. 1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Таким чином, строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно вимог ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Так, слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного 14.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205, правова кваліфікація ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2022 внесено відомості такого змісту: «13.05.2022 близько 22:30 год. за адресою: м. Кременчук, вул. Дніпровська біля будинку 7, невстановлена особа, на грунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 ».

Постановою дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.11.2022 кримінальне провадження №0000205 від 14.05.2022 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, зокрема об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000205, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Окрім того, при винесені оскаржуваної постанови дізнавач СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 не посилається на жодний доказ, здобутий в ході досудового розслідування, який би міг спростовувати чи підтвердити наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Отже з матеріалів кримінального провадження №0000205 вбачається, що під час проведення досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин даного кримінального правопорушення.

Також в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав. Отже скарга в частині скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 29.11.2022 підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги заявника щодо зобов`язання органу дізнання всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, з урахуванням викладених у скарзі обставин, а також визначити правову кваліфікацію діяння у відповідності з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки не відноситься до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , пропущений строк для звернення зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 29.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000205.

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 29.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000205 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 29.11.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 14.05.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді складено та оголошено 29.03.2023.