Справа № 541/1086/23
№ провадження 1-кп/541/158/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000082 від 20.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргорода, Полтавської області, українця, громадянина України, холостого, утриманців не маючого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

08 січня 2023 року близько 18 години ОСОБА_4 , правомірно перебував в приміщенні будинку свого знайомого ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував потерпілий ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_4 достовірно відомо, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 557/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_5 у той час перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спав та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на викрадення належного ОСОБА_5 мобільного телефону.

ОСОБА_4 не маючи до мобільного телефону «Хіаоmі» моделі Redmi 9A, з об`ємом пам`яті 2/32 ГБ, дійсного та уявного права користування чи володіння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі Redmi 9A, з об`ємом пам`яті 2/32 ГБ, відповідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/1 17-23/1687-ТВ від 30.01.2023, вартістю 2400 гривень, який знаходився в кишені куртки ОСОБА_5 в котру він був одягнений.

Після чого ОСОБА_4 помістивши вищевказаний мобільний телефон до власної кишені залишив його собі та зник з місця скоєння кримінального правопорушення.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заподіявши тим самим ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 2400 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю в скоєному розкаявся, просив суд суворо не карати. Суду пояснив, що 08.01.2023 близько 18 години знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння і спав, викрав з його кишені телефон. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився від дачі показань посилаючись на ст. 63 Конституції України. Суду пояснив, що матеріальні збитки йому були відшкодовані повністю.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік згідно ст. 75,76 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України інші докази судом не досліджувалися оскільки вони всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений розкаюється у скоєному, задовільно характеризуються за місцем мешкання, не судимий, як пом`якшувальні вину обставини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована, потерпілий не наполягає на суворій міри покарання.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на обвинуваченого, його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Суд приймає до уваги ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, спосіб вчинення і вважає, що призначене судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Миргородській міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1