Справа № 629/647/23
Провадження № 1-кс/629/227/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000132 від 08.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Соледар Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, перебуваю чого в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.06.2005 Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років 3 місяці;

- 13.11.2013 Лозівським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Відповідно до ст.75 КК України - звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

- 08.01.2014 Лозівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України - звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки. 28.05.2014, Апеляційним судом Харківської області скасовано покарання призначене Лозівським районним судом, на призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 07.12.2018 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, звільненого 02.11.2022 за відбуттям покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 07.02.2023, в період часу з 22 по 23 годину, ОСОБА_4 знаходячись на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В даному місці та час він зустрів потерпілого ОСОБА_7 , з яким у нього, через раптово виниклі неприязні відносини, виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що Указом президента України № 2738-ІХ від 16.11.2022 було продовжено строк дії воєнного стану на всій території Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою подолати опір потерпілого, наніс йому три удари рукою по голові та обличчю, а також удар ногою по ногам, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В наслідок нанесених ударів, ОСОБА_7 впав на підлогу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, подолавши опір ОСОБА_7 , ОСОБА_4 дістав з правої кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_7 , мобільний телефон Хіаоmі Redmі 8 А, 2/32 ЄВ, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 2340 грн., з сім карткою: НОМЕР_3 , який належить потерпілому, тобто відкрито викрав вказаний телефон.

В подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

08.02.2023 дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

27.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_8 , який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, зазначив, що вчинив його будучи в стані сп`яніння, у вчиненому розкаюється, заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати цілодобовий домашній арешт, оскільки після звільнення в листопаді 2022 року перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , дату народження дружини не пам`ятає, але зазначив, що дружина вагітна, прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у законному порядку судимості, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з відкритим викраденням чужого майна, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000132, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000132 від 08.02.2023, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 27.04.2023.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9