Провадження №1-кп/761/1017/2022
В И Р О К

іменем України

08 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_4.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_5.

прокурора ОСОБА_6.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0005875, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корець Рівненської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.12.2000 року Житомирським обласним судом за ч.З ст.142, ст. 93 п. «а», 42 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, звільнений 10 серпня 2015 року по відбуттю строку покарання;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в період часу з 14.06.2019 по 16.06.2019, на підставі усного договору проживав в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим мав ключи від вищевказаної квартири. 16.06.2019 в денний час доби, під час сварки, ОСОБА_2 заборонив ОСОБА_1 проживати у його квартирі, віддав йому особисті речі та вивів з приміщення квартири, при цьому ключі від вхідних дверей залишились у ОСОБА_3 . Цього ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись на території «Сирецького парку», по вул. Парково-Сирецькій, 4, вирішив повторно вчинити, крадіжку чужого майна, розташованого в квартирі АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в вищезазначеній квартирі є цінні речі.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, цього ж дня, 16.06.2019, ОСОБА_1 , впевнившись, що у дворі та під`їзді будинку за вищевказаною адресою відсутні сторонні особи та за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою наявного ключа, приблизно о 22 годині 00 хвилин, відкрив замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , після чого незаконно проник до вищевказаної квартири, яка належить ОСОБА_2 перебуваючи в квартирі, ОСОБА_1 таємно, повторно, викрав телевізор марки "8АТІЖМ-32 Н090045", серійний номер: 5, вартістю 3533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 33 копійки, який належить ОСОБА_2 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на суму 3533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 33 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_1 , показання, якого відповідають які відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний судом ОСОБА_1 , визнав вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, повідомив, що точної дати не пам`ятає, однак влітку 2019 року він проживав у квартирі товариша ОСОБА_2 . Так, одного дня ввечері, під час розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся словесний конфлікт під час якого, потерпілий викинув з вікна всі продукти харчування обвинуваченого, а далі вигнав останнього з квартири. На фоні конфлікту обвинувачений повернувся до квартири, відкрив двері ключами, які мав та викрав телевізор, який належав потерпілому та здав його в ломбард. На отримані гроші купив продукти харчування. Також обвинувачений зазначив, що сума шкоди вказана в обвинувальному акті відповідає дійсності. У скоєному каявся, просив суд суворо не карати, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волію.

Потерпілий будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілих, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за його відсутності відповідно до ст.325 КПК України.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинено повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_1 , суд визнає його щире каяття .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_1 , покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_1 , кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, обставин, що пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченого.

Так, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_1 , від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення останнього без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведену судову товарознавчу експертизу №12-1/2127 від 27.11.2019 у сумі 471 грн. 03 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_1 , в дохід держави.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 під час судового провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 72, 162, КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведену судову товарознавчу експертизу №12-1/2127 від 27.11.2019 у сумі 471(чотириста сімдесят одну гривню) 03 копійки стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4