Справа № 504/4117/18
Номер провадження 1-кп/504/191/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001677 від 04.11.2018 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Коротчаєво Тюменської області Російської Федерації, українки за національністю, громадянка України, офіційно не працевлаштована, не одружена, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає : АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
-Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.02.2021 року покарання змінено на 50 годин громадських робіт
-Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання: громадських робіт на строк 100 (сто) годин, на підставі ч.1ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судовим розглядом встановлено, що 04 листопада 2018 року, приблизно о 17.00 години, ОСОБА_3 перебувала у торгівельній залі магазину «Сгорр», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район. Фонтанська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1, де у неї виник злочинний намір на таємне викрадення майна ДП «ЛПП Україна».
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні стороні особи, шляхом вільного доступу взяла із товарної вітрини одяг, а саме: спортивний костюм синього кольору «Сгорр», артикул UG972, UH019 вартістю 1648 гривня 00 копійок без ПДВ, пройшла з ним до примірочної, де помістила костюм в свою сумку.
Надалі, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за зазначений товар, пройшла за лінію контролю ДП «ЛПП Україна» та намагалась покинути місце вчинення злочину, тим самим таємно викрасти вищевказане майно і спричинити дочірньому підприємству «ЛПП Україна» майнову шкоду на загальну суму 1648 гривня 00 копійок без ПДВ, однак, довести свій злочинний намір до кінця не змогла з незалежних від її волі причин, так як була зупинена співробітником служби безпеки.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому пояснила, що дійсно вона 04 листопада 2018 року під час перебування в приміщенні магазину «Сгорр», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра» впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, взяла спортивний костюм синього кольору «Сгорр», пройшла з ним до примірочної, де помістила костюм в свою сумку, після чого намагалась покинути приміщення магазину, проте була зупинена співробітником служби безпеки.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчиненого кримінального проступку обвинуваченою ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, розміру шкоди, форми вини за кримінальним проступком, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.
Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Також, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України(на час розгляду справи) є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у щирому каятті; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима.
Судом також враховано досудову доповідь складену Лиманським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно до якої ймовірність повторного вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення визначено як «середня» та переконання органу пробації виправлення обвинуваченої можливо у громаді за умови інтенсивного нагляду.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у виді громадських робіт.
При цьому, суд при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 засуджена вироком від 09 квітня 2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт і це кримінальне правопорушення вчинила до його постановлення, суд вважає необхідним призначити їй покарання за сукупністю злочинів, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обраний відносно ОСОБА_3 ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року слід скасувати
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Київського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2021 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 200 (двохсот десяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обраний відносно ОСОБА_3 ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року скасувати з моменту ухвалення вироку.
Речові докази: спортивний костюм синього кольору «Сгорр», артикул UG972, UH019 переданий представнику потерпілого під зберігальну розписку, вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений в Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1