Єдиний унікальний номер 722/676/23
Номер провадження 1-в/722/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «СВК №67» звернувся в Сокирянський районний суд з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтовуючи подання вказував, що ОСОБА_5 з 13.03.2020 року відбуває покарання в установі та станом на час звернення з поданням, відбув 3/4 строку призначеного покарання, тобто 4 роки 9 місяців 6 днів позбавлення волі.

Засуджений працевлаштований робітником на низько кваліфікованих ручних роботах по обслуговуванню будинків. З поставленими завданнями справлявся, правил техніки безпеки не порушував.

Протягом строку відбуття покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, тричі був заохочений.

26.08.2022 року був переведений до ДСР, де працевлаштований в якості днювального відділення. Дотримується правил техніки безпеки, робоче місце утримує в чистоті та порядку.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. По відношенню до персоналу установи ввічливий, тактовний. Роботи з благоустрою установи та відділення виконує. Утримує в чистоті та порядку спальне місце і приліжкову тумбочку.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе належні позитивні висновки.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», приймає активну участь у реалізації даної програми, шляхом відвідування православного храму.

Вину у скоєному злочині не визнав, однак за час відбування покарання зрозумів протиправність свого діяння та в скоєному щиро кається.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти статевої свободи, вчиненого щодо малолітньої особи. Протягом майже всього строку відбування покарання ОСОБА_5 характеризувався посередньо, не виконував роботи з благоустрою, не реалізовував програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь оцінки його виправлення до 25.08.2022 року визначалась СВК як «стає на шлях виправлення», проте в подальшому, минуючи проміжний етап ступеня виправлення такий як «став на шлях виправлення», адміністрацією установи визначено ступінь виправлення ОСОБА_5 як «довів своє виправлення», що, на його думку, є передчасним.

Представник СВК ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали та з наведених у ньому підстав просили задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що подання начальника ДУ «СВК №67» задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.04.2021 року за ст.ст.152 ч.4, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховано з 17.05.2018 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 17.05.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 4 роки 10 місяців 18 днів позбавлення волі, тобто більше строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 місяць 12 днів.

Згідно подання начальника ДУ «СВК №67» засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 17.05.2018 року. Під час перебування в СіЗО м. Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку в одному випадку заохочений. До СВК прибув 13.03.2020 року. З квітня 2020 року по травень 2020 року до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався. В період з травня по жовтень 2020 року був працевлаштований робітником на низько кваліфікованих ручних роботах по обслуговуванню будинків. З поставленими завданнями справлявся. Правил техніки безпеки ре порушував.

В період з листопада 2020 року по травень 2021 року етапований до Чернівецького СіЗО. Порушень режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався не заохочувався.

В червні 2021 року повторно прибув до СВК. З моменту прибуття працевлаштований в якості робітника комплексного обслуговування будинків. З поставленими завданнями справлявся вчасно та в повному обсязі. Правил техніки безпеки не порушував. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. В одному випадку заохочувався.

26.08.2022 року переведений до ДСР, де працевлаштований в якості днювального відділення. До обов`язків відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу під час виконання доручених завдань. Бережно ставиться до державного майна та робочого інвентаря. Дотримується правил техніки безпеки. Своє робоче місце утримує в чистоті та порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. По відношенню до персоналу установи ввічливий, тактовний. Роботи з благоустрою установи та відділення виконує. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку.

Заходи виховного характеру, які поводяться у відділенні відвідує, робить для себе відповідні позитивні висновки.

Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», приймає активну участь у реалізації даної програми шляхом відвідування православного храму.

Аналогічні відомості викладені і в характеристиці засудженого, затвердженої начальником ДУ «СВК №67» 23.02.2023 року.

Згідно атестаційного листа засудженого ОСОБА_5 , станом на 30.03.2023 року він довів своє виправлення.

30.03.2023 року на засіданні адміністративної комісії ДУ «СВК №67» прийнято рішення клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 як особі, яка довела своє виправлення.

Суд не погоджується з таким висновком комісії та ступенем виправлення засудженого ОСОБА_5 з огляду на таке.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого, шляхом сумлінної поведінки та сумлінним відношення до праці.

Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінний це той, який чесно, старанно, ретельно виконує свої обов`язки; добросовісний.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів особової справи судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з початку строку відбування покарання в Чернівецькому СІЗО характеризувався позитивно, був працевлаштований, режим відбування покарання не порушував, в одному випадку заохочувався, що вбачається з характеристик від 06.03.2019 року, від 07.02.2020 року та від 01.04.2021 року (Т.І а.о.с.68, 156, 246).

13.03.2020 року засуджений прибув до СВК для подальшого відбування покарання та того ж дня звернувся до адміністрації установи з письмовою заявою в якій зазначив, що має бажання працювати (Т.І а.о.с.175).

29.04.2020 року засуджений звернувся до адміністрації СВК з письмовою заявою про зарахування його на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» (Т.І. а.о.с.184).

Судом також встановлено, що протягом строку відбування покарання в СВК засуджений ОСОБА_5 охарактеризував себе посередньо, зокрема він поставлені перед ним завдання та обсяги робіт виконував лише під контролем. Товаришував із засудженими різної спрямованості, по відношенню до персоналу установи не завжди дотримувався правомірних взаємовідносин, їхні законні вимоги виконував лише під контролем. Роботи з благоустрою установи виконував, однак потребував періодичного контролю за якістю їх виконання. Своє спальне місце і приліжкову тумбочку намагався утримувати в чистоті та порядку, не завжди мав охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідував лише піл контролем, реагував на них посередньо, не завжди робив для себе належних висновків. Подав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак участі в реалізації даної програми не приймав. Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання (Т.ІІ а.о.с.17, 23, 47).

Із вказаними характеристиками засуджений ОСОБА_5 ознайомлювався, будь яких зауважень до них у нього не було, про що свідчать його підписи.

16.07.2021 року засіданням комісії СВК відмовлено ОСОБА_5 в переведенні до ДСР як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення. Голосували одноголосно. (Т.ІІ а.о.с.21).

30.09.2021 року засіданням комісії СВК відмовлено ОСОБА_5 в клопотанні перед судом про застосування ст.82 КК України як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення. Голосували одноголосно. (Т.ІІ а.о.с.28).

19.01.2022 року атестаційною комісією СВК одноголосно визначено ступінь оцінки виправлення засудженого ОСОБА_5 як «стає на шлях виправлення» (Т.ІІ а.о.с.45).

24.02.2022 року засіданням комісії СВК відмовлено ОСОБА_5 в клопотанні перед судом про застосування ст.81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення. Голосували одноголосно. (Т.ІІ а.о.с.52).

25.08.2022 року постановою начальника СВК від 26.08.2022 року, на підставі рішення комісії СВК від 25.08.2022 року засудженого ОСОБА_5 переведено до ДСР як особу, яка довела що стає на шлях виправлення.

Суд погоджується з такою оцінкою ступеня виправлення засудженого та з думкою адміністрації про те, що саме з цього моменту засуджений ОСОБА_5 почав робити для себе відповідні належні висновки та змінювати свою поведінку в кращу сторону.

Проте, суд не погоджується з думкою комісії СВК, що за такий короткий проміжок часу, з 26.08.2022 року по 23.02.2023 року засуджений ОСОБА_5 зазнав таких позитивних змін, що давало би підстави визначити ступінь оцінки його виправлення як «довів своє виправлення».

На думку суду такий висновок є передчасним, про що свідчать досліджені матеріали особової справи.

Так, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Згідно ч.5 ст.118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 до серпня 2022 року поставлені перед ним завдання та обсяги робіт виконував лише під контролем. Роботи з благоустрою установи виконував, однак потребував періодичного контролю за якістю їх виконання.

Із змісту ст.81 КК України вбачається, що одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого даної пільги є сумлінна поведінка.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

Як встановлено судом, до серпня 2022 року засуджений ОСОБА_5 товаришував із засудженими різної спрямованості, по відношенню до персоналу установи не завжди дотримувався правомірних взаємовідносин, їхні законні вимоги виконував лише під контролем. Своє спальне місце і приліжкову тумбочку намагався утримувати в чистоті та порядку, не завжди мав охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідував лише під контролем, реагував на них посередньо, не завжди робив для себе належних висновків.

З семи різних видів програм диференційованого виховного впливу, 29.04.2020 року ОСОБА_5 подав заяву на участь лише в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», проте не реалізовував її до серпня 2022 року.

Реалізовувати програми диференційованого виховного впливу «освіта» чи «професія», що сприяло би дійсному розвитку засудженого, ОСОБА_5 бажання не виявив.

Вказане свідчить про формальне відношення ОСОБА_5 до соціально-виховної роботи, метою якої є виправлення засудженого, що в свою чергу, підтверджує викладені в характеристиках відомості.

Окрім цього, згідно психологічної характеристики засудженого, складеної психологом відділу соціально-виховної роботи СВК ОСОБА_5 необхідно тримати під контролем, у полі зору, не залишати без уваги.

Згідно розділу ІІ Методики визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 19.01.2023 року №294/5, при визначенні ступеня виправлення засудженого враховується ставлення до скоєного кримінального правопорушення, у якому характеризується ставлення засудженого до протиправної поведінки в цілому, а також до кримінального правопорушення, за який особу засуджено: причини скоєного кримінального правопорушення, усвідомлення засудженим його наслідків (визнання або невизнання вини), щире каяття у вчиненому злочині або навпаки засуджений вважає, що з ним вчинили несправедливо.

Так, згідно клопотання начальника СВК та результатів проведеної оцінки ступеня виправлення ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав, однак за час відбування покарання зрозумів протиправність свого діяння.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого, характер вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким, вчиненим проти статевої свободи та щодо малолітньої особи суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя:

Повний текст ухвали складено 07.04.2023 року