ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3493/22 Справа № 243/9901/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

08 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

У Х В А Л А
Іменем України

08.11.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2022р., яким щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,
затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, визнано обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки

в с т а н о в и л а :

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2022р. щодо обвинуваченого ОСОБА_6 затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, визнано обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На вирок обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій він:
- вказує, що не погоджується з фактичними обставинами справи, які встановлені судом, а саме що він вільно увійшов на територію заводу через отвір у стіні, а не ламав її;
- прохає змінити йому вид та строк покарання, та розібратися в цьому за його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за таких підстав.

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним вироком затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором у вчиненні ним кримінального правопорушення при наступних обставинах.
Так, обвинувачений 16.08.2021р., приблизно об 11 год. 20 хв., який є особою, що має незняту та непогашену судимість за вчинення корисливого кримінального правопорушення, проходив повз території ТОВ «СФС ТРЕЙД», в м. Слов`янськ, вул. Свободи. 85 Донецької області, де реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, який виник у нього раптово, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, діючи умисно, таємно повторно, незаконно переліз через паркан до території ТОФ «СФС ТРЕЙД», розташованої в м. Слов`янськ, вул. Свободи, 85, Краматорського р-ну Донецької області що є сховищем, де побачив металевий піддон розміром 1x1 висотою 20 см.. вартістю 250 грн.33 коп., який належить ТОВ «СФС ТРЕЙД»
Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, з метою викрадення чужого майна та подальшого звернення на свою користь обвинувачений взяв у руки металевий піддон та перекинув його через паркан ТОФ «СФС ТРЕЙД», тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак з причин, які не залежали від його волі, кримінальне правопорушення не було закінчено, оскільки він був затриманий працівниками служби поліції охорони ПБ Слов`янського MB Маріупольського МВ УО, які прибули на сигнал охоронної сигналізації.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При цьому суд першої інстанції встановив, що 13.09.2021р. під час досудового розслідування кримінального провадження між підозрюваним та прокурором була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.
За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і зобов`язався у судовому провадженні беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі підозри.
Сторони погодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненому злочині визнав себе повністю, щиро розкаявся, та підтвердив, що свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє, цілком розуміє наслідки угоди, її укладення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
При цьому суд першої інстанції переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, переконався у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
У судовому засіданні суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 підтвердила, що була присутня при ініціюванні угоди, вважала, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції умови затвердження угоди між обвинуваченим та прокурором виконані в повному обсязі, підстави для сумніву щодо неможливості її затвердження судом першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: 1) призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; 2) ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; 3) невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, покарання, призначене обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на три роки відповідає узгодженому сторонами покаранню, а отже суд першої інстанції вимог щодо призначення обвинуваченому покарання дотримався. Також суд першої інстанції у повному обсязі дотримався вимог ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, про з`ясування обставин укладення угоди та розуміння обвинуваченим наслідків її укладання.
При цьому, під час досудового розслідування та у судовому засіданні інтереси обвинуваченого представляла захисник ОСОБА_7 , яка підтвердила добровільність укладання угоди обвинуваченим, розуміння ним змісту угоди, та наслідки апеляційного оскарження вироку у разі її затвердження.

Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України не має права на апеляційне оскарження вироку з підстав незгоди із фактичними обставинами справи, які ніким не оскаржувались та винуватість щодо яких визнана обвинуваченим у повному обсязі, а також з підстав призначеного покарання, яке узгоджено сторонами.

Враховуючи наведене вище ухвала Донецького апеляційного суду від 11.11.2021р. про відкриття апеляційного провадження та ухвала Донецького апеляційного суду 18.11.2021р. про призначення справи до апеляційного розгляду, є такими що постановлені у порушення вимог ч. 4 ст. 394 КПК України, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого підлягає закриттю із постановленням ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги апелянту відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 394, 399, 405, 407, 474 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2022р., яким щодо обвинуваченого ОСОБА_6 затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, визнано обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, відкрите ухвалою Донецького апеляційного суду від 11.11.2021р. закрити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2022р., яким щодо обвинуваченого ОСОБА_6 затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, визнано обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_6 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді