Справа № 524/432/23
Провадження № 1-кп/524/290/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Автозаводський районний суд Кременчука у складі: головуючої по справі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000108 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, громадянин України, освіта вища, працюючого ФОП ОСОБА_3 , одружений, на утриманні 2 малолітніх, 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, використовуючи свій статус фізичної особи-підприємця з надання послуг з продажу метало керамічних обігрівачів, орендував офіс, який знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , залучив до офіційної роботи найманих працівників, яким не повідомив про свої дійсні злочинні наміри щодо вчинення шахрайських дій та доручив останнім здійснювати пошук клієнтів, оформляти договори у офісі та за місцем проживання замовника, отримувати грошові кошти передоплату.

Так, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом ОСОБА_3 довів начальнику відділу продажу ОСОБА_6 , його обов`язок укладати договори поставки з продажу метало керамічних обігрівачів з замовниками, в тому числі і усні, отримувати від клієнтів грошові кошти, які у подальшому передавати ОСОБА_3 , при цьому останній не повідомив ОСОБА_6 про те, що не має намірів виконувати свої зобов`язання.

ОСОБА_6 06.09.2022, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Кременчук, пров. Героїв Маріуполя, буд. 52 звернувся до ОСОБА_3 з особистим замовленням метало керамічного обігрівача марки «UDEN-500», після чого ОСОБА_3 повідомив номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , на яку ОСОБА_6 перерахував грошові кошти в розмірі 1984 гривні, про що було складено товарний чек.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, вдаючи, що він дійсно поставить товар, при цьому не маючи наміру його постачати, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 в розмірі 1984 гривні. Вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Він же, з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, використовуючи свій статус фізичної особи-підприємця з надання послуг з продажу метало керамічних обігрівачів, орендував офіс, який знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , залучив до офіційної роботи найманих працівників, яким не повідомив про свої дійсні злочинні наміри щодо вчинення шахрайських дій та доручив останнім здійснювати пошук клієнтів, оформляти договори у офісі та за місцем проживання замовника, отримувати грошові кошти передоплату.

Так, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом ОСОБА_3 довів менеджеру з продажу ОСОБА_8 , його обов`язок укладати договори поставки з продажу метало керамічних обігрівачів з замовниками, в тому числі і усні, отримувати від клієнтів грошові кошти, які у подальшому передавати ОСОБА_3 , при цьому останній не повідомив ОСОБА_8 про те, що не має намірів виконувати свої зобов`язання.

ОСОБА_8 07.09.2022 прибув до замовника ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , переконав його у вигідності та надійності їхньої фірми і, прийнявши замовлення на поставку метало керамічного обігрівача марки «UDEN-500» повідомив замовнику номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , на яку клієнт перерахував грошові кошти в сумі 1984 гривні, після чого було складено товарний чек.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, повторно, керуючись корисливим мотивом, вдаючи, що він дійсно поставить товар, при цьому не маючи наміру його постачати, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 в розмірі 1984 гривні. Вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, використовуючи свій статус фізичної особи-підприємця з надання послуг з продажу метало керамічних обігрівачів, орендував офіс, який знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , залучив до офіційної роботи найманих працівників, яким не повідомив про свої дійсні злочинні наміри щодо вчинення шахрайських дій та доручив останнім здійснювати пошук клієнтів, оформляти договори у офісі та за місцем проживання замовника, отримувати грошові кошти передоплату.

Так, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом ОСОБА_3 довів менеджеру з продажу ОСОБА_8 , його обов`язок укладати договори поставки з продажу метало керамічних обігрівачів з замовниками, в тому числі і усні, отримувати від клієнтів грошові кошти, які у подальшому передавати ОСОБА_3 , при цьому останній не повідомив ОСОБА_8 про те, що не має намірів виконувати свої зобов`язання.

ОСОБА_8 09.09.2022, прибув до замовника ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , переконав його у вигідності та надійності їхньої фірми і, прийнявши замовлення на поставку метало керамічного обігрівача марки «UDEN-500», отримав передоплату в розмірі 1984 гривні, про що складено товарний чек. В подальшому, ОСОБА_8 не усвідомлюючи, що ОСОБА_3 не має намірів виконувати свої зобов`язання, передав грошові кошти за замовлення ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, повторно, керуючись корисливим мотивом, вдаючи, що він дійсно поставить товар, при цьому не маючи наміру його постачати, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 в розмірі 1984 гривні. Вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, використовуючи свій статус фізичної особи-підприємця з надання послуг з продажу метало керамічних обігрівачів, орендував офіс, який знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , залучив до офіційної роботи найманих працівників, яким не повідомив про свої дійсні злочинні наміри щодо вчинення шахрайських дій та доручив останнім здійснювати пошук клієнтів, оформляти договори у офісі та за місцем проживання замовника, отримувати грошові кошти передоплату.

Так, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом ОСОБА_3 довів начальнику відділу продажу ОСОБА_6 його обов`язок укладати договори поставки з продажу метало керамічних обігрівачів з замовниками, в тому числі і усні, отримувати від клієнтів грошові кошти, які у подальшому передавати ОСОБА_3 , при цьому останній не повідомив ОСОБА_6 про те, що не має намірів виконувати свої зобов`язання.

ОСОБА_6 14.09.2022 прибув до замовника ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 , переконав його у вигідності та надійності їхньої фірми і, прийнявши замовлення на поставку метало керамічних обігрівачів марки «UDEN-500» в кількості 4 штук та терморегуляторів марки «Castle M5. 16» в кількості 4 штук, уклав договір поставки № 9 від 14.09.2022, в якому прописано банківський рахунок АТ «ПУМБ» НОМЕР_2 на ім`я ФОП ОСОБА_3 , на який ОСОБА_11 перерахував грошові кошти в загальній сумі 10996 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи, що ОСОБА_3 не має намірів виконувати свої зобов`язання повернувся до офісу.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, повторно, керуючись корисливим мотивом, вдаючи, що він дійсно поставить товар, при цьому не маючи наміру його постачати, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 10996 гривень. Вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, використовуючи свій статус фізичної особи-підприємця з надання послуг з продажу метало керамічних обігрівачів, орендував офіс, який знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , залучив до офіційної роботи найманих працівників, яким не повідомив про свої дійсні злочинні наміри щодо вчинення шахрайських дій та доручив останнім здійснювати пошук клієнтів, оформляти договори у офісі та за місцем проживання замовника, отримувати грошові кошти передоплату.

Так, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, шахрайським шляхом, ОСОБА_3 довів офіс-адміністратору ОСОБА_12 , її обов`язок приймати замовлення з відділу продажу, їх оброблення і передачу менеджерам.

ОСОБА_12 29.09.2022, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Кременчук, пров. Героїв Маріуполя буд. 52 звернулась до ОСОБА_3 з особистим замовленням на метало керамічні обігрівачі марки «UDEN-250», «UDEN-300» та 2 обігрівачі «UDEN-500», після чого ОСОБА_3 повідомив номер банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 на яку ОСОБА_12 перерахувала грошові кошти 29.09.2022 в розмірі 1256 грн., 30.09.2022 в розмірі 2067 грн., 1434 грн., 03.10.2022 в розмірі 2412 грн. на загальну суму 7802 гривні.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, повторно, керуючись корисливим мотивом, вдаючи, що він дійсно поставить товар, при цьому не маючи наміру його постачати, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_12 на загальну суму 7802 гривні. Вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

23 січня 2023 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, та зобов`язався протягом трьох місяців від дня винесення судом рішення про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між ним та прокуром ОСОБА_4 відшкодувати матеріальну шкоду завдану злочином потерпілим : ОСОБА_6 - 1984 грн., ОСОБА_9 - 1984 грн., ОСОБА_10 -1984 грн., ОСОБА_11 -10996 грн., ОСОБА_12 -7802 грн.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 отримано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

В ході підготовки до судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердила, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.01.2023 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23.01.2023 року покарання

за ч.1 ст.190 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 1 рік,

за ч.2 ст.190 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він на протягом трьох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази банківські картки «ПУМБ» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro Max» з сім-картками повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_13