Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4551/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 27.07.2022р. в ЄРДР за №0000313 за обвинуваченням-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не одружена, мати одиначка- на утриманні одна неповнолітня дитина, освіта середня, безробітна, раніше не судима,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 25 липня 2022 року, близько 20.30 години, в умовах воєнного стану, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити її протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, зайшовши через незачинені двері на подвір`я домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , де через незачинене вікно на будинку проникла в середину будинку та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, викрала з спальної кімнати будинку мобільний телефон марки «Redmi 10» чорного, вартість якого згідно висновку експерта від 27.07.2022 становить 5000 грн. Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди, на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, підтвердила, що дійсно вона 25 липня 2022 року, близько 20.30 години, зайшла через незачинені двері на подвір`я домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , де через незачинене вікно на будинку проникла в середину будинку та викрала з спальної кімнати будинку мобільний телефон марки «Redmi 10» чорного кольору. Дуже жалкує, що так сталося, просила суд суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення слухання справи не надав.Учасники судового розгляду на участі потерпілого не наполягали, тому розгляд справи проведено у його відсутності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, обвинувачена винувата у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний нею злочин.

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття; обставин, що обтяжують їй покарання - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого нею злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудної, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність,.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не працююча. Окрім того є матір`ю- одиначкою та на вихованні має одну неповнолітню дитину (а.п.46-50).

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції державного обвинувача та потерпілого, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої все-ж можливе в умовах без ізоляції її від суспільства, а відтак приходить до переконання про призначення їй мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням іспитового строку за правилами, передбаченими ст.ст.75-76.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні на досудовому слідстві не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні до обвинуваченої не застосовуються.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Редмі 10», які знаходяться на відповідальному збережені у потерпілого- повернути потерпілому ОСОБА_5 , як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1