ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року клопотання прокурора задоволено та запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено на 60 діб до 03 лютого 2023 року включно.

Згідно наданих апеляційному суду матеріалів , у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження , внесені до ЄРДР за № 00004781 від 02.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів , передбачених ч. 4 ст. 187 , ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 187 , ч. 2 ст. 189 , ч. 1 ст. 263 КК України , ОСОБА_8 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 263 , ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується тим , що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися, а розгляд кримінального провадження ще не завершився.

Задовольняючи клопотання прокурора , суд погодився з існуванням ризиків , передбачених ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і зазначив , що обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову , якою обрати запобіжний захід у виді домашнього в нічний час доби.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує , що ухвала є незаконною , так як суперечить вимогам національного та міжнародного законодавства . Зокрема вказує , що клопотання про продовження строку тримання під вартою внесено прокурором до суду першої інстанції з порушеннями строку , визначеного процесуальним законодавством. Апелянт також стверджує , що в оскарженій ухвалі не відображенні заперечення , письмові докази , надані стороною захисту під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу , а також не враховані доводи щодо порушень , допущених під час досудового розслідування.

Зміст та форма клопотання , на переконання апелянта , також не відповідає вимогам , передбаченим КПК України. Крім того , в клопотанні не жодним чином не обґрунтовані ризики та не викладено обставини ,що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення , з посиланням на матеріали , що підтверджують ці обставини.

Не вказано прокурором тієї обставини про закриття кримінального провадження № 0000866 від 12.04.2018 , що вказує на зменшення існуючих ризиків.

Апелянт звертає увагу , що неодноразово суду наголошував , що він розуміє свій статус і у випадку обрання іншого запобіжного заходу зобов`язується неухильно дотримуватися покладених на нього обов`язків.

Позиції учасників судового провадження

ДО початку апеляційного розгляду обвинувачений подав заяву про розгляд його апеляційної скарги без нього та без його захисника , прокурор не з`явився , будучи належним чином повідомленим про час , день та місце розгляду справи , а тому суду апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 422-1 КПК України вважає за можливе розглянути провадження без участі сторін.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Встановлено , що у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження , внесені до ЄРДР за № 00004781 від 02.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів , передбачених ч. 4 ст. 187 , ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 187 , ч. 2 ст. 189 , ч. 1 ст. 263 КК України , ОСОБА_8 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 263 , ч. 4 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

При цьому , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно з матеріалами провадження , ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів , в тому числі - особливо тяжкого , а тому , враховуючи тяжкість покарання , що йому загрожує , може переховуватися від суду та слідства.

Звертає увагу колегія суддів також на ту обставину , що протягом досудового розслідування мало місце неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого , зокрема неявка до суду за виклик , що ставить під сумнів його зобов`язання , висловлені в апеляційні скарзі про належне виконання процесуальних обов`язків у випадку обрання щодо нього запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою.

Правильно прокурор зазначив , а суд врахував ту обставину , що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час здійснення щодо нього досудового розслідування по факту вчинення іншого злочину, що переконливо вказує на вагомість ризику вчинення нового злочину та спростовує доводи апеляції про недоведеність у клопотанні прокурора ризиків.

Також, на переконання колегії суддів апеляційного суду , місцевим судом правильно враховано , що на даний час судовий розгляд ще триває та не допитано ряд свідків. А обвинувачений може впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляції про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів , є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує , що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали суду , доводи суду щодо невідповідності клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою положенням процесуального законодавства.

Так , під час апеляційного перегляду ухвали було витребувано та проаналізовано копії матеріалів кримінального провадження , зокрема , копія клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказане клопотання у повні мірі відповідає вимогам , передбаченим ст. 184 КПК України та воно вручено стороні захисту у строки , передбачені законом ,про що свідчить власноручний підпис обвинуваченого на копії клопотання.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, чи допущених судом під час постановлення оскарженої ухвали , колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи його апеляції жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4