БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/383/23
Провадження №1-кс/497/168/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 року на адресу суду поштовим листом надійшло клопотання старшого слідчого Відділення №2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, за фактом виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21.02.2023 о 14:35 годині до відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітників відділу в м. Ізмаїл УСБУ в Одеській області про те, що 21.02.2023 в ході відпрацювання бойового розпорядження спільно з співробітниками тимчасової оперативної групи «Пернач», на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області виявлена мешканка с. Малоярославець Другий цієї селищної ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через свій мобільний телефон займається розповсюдженням російської пропаганди та підтримує військову агресію російської федерації.

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування, у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

21.02.2023 за письмовою заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучено мобільний телефон марки «LEAGOO», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , який упаковано у сейф пакет № 1419861.

21.02.2023 постановою вилучене майно, визнане речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження.

На даний час, слідчому необхідно дослідити вказаний мобільний телефон найбільш детально, з залученням відповідних досліджень та експертиз.

А тому, з метою збереження тимчасово вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, надіслали кожен окремо заяви про розгляд клопотання у їх відсутність (а.с.10, 11).

Особа, у якої вилучено майно до суду не прибула, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність (а.с.15).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню на підставі наступного.

21.02.2023 о 14:35 годині до відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітників відділу в м. Ізмаїл УСБУ в Одеській області про те, що 21.02.2023 в ході відпрацювання бойового розпорядження спільно з співробітниками тимчасової оперативної групи «Пернач», на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області виявлена мешканка с. Малоярославець Другий цієї селищної ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через свій мобільний телефон займається розповсюдженням російської пропаганди та підтримує військову агресію російської федерації.

За цим фактом внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, за фактом виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України та відділенням №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні (а.с.2).

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює Болградська окружна прокуратура (а.с.16).

21.02.2023 року на підставі письмової заяви (а.с.5) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилученомобільний телефон марки «LEAGOO», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , який упаковано у сейф пакет № 1419861, про що було складено протокол тимчасового вилучення майна від 21.02.2023 року (а.с.6).

21.02.2023 року постановою слідчого вилучені документи визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження (а.с.9).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на?відчуження,?розпорядження та/або?користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб […].

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Перелічене майно, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном на підставі протоколу тимчасового вилучення майна в кримінальному провадженні за ознаками злочину за ч.2 ст.436-2 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути?подано?не?пізніше наступного?робочого?дня?після вилучення?майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу тимчасового вилучення майна від 21.02.2023 року слідчим було тимчасово вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.6).

22.02.2023 року слідчим було складено і погоджено з прокурором клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, та 22.02.2023 року о 16:03 годині надіслано засобами зв`язку «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною «Нової пошти» за №7547 (а.с.13.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту тимчасово вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування, знищення на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу тимчасового вилучення майна від 21.02.2023 року, в кримінальному провадженні №0000116 від 21.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України за результатами якого вилучено - мобільний телефон марки «LEAGOO», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , який упаковано у сейф пакет №1419861.

Зазначене майно передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти? на старшого слідчого Відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1