Справа № 536/1503/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в м.Кременчук кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000817 від 16.06.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого комбайнером в ТОВ «Іскра», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України, де ухвалою від 23.11.2022 призначено підготовче судове засідання на 05.12.2022 та судовий розгляд на 09.01.2023 відповідно до ухвали від 05.12.2022.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_4 подали угоду від 09.01.2023 про примирення, яку просили затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю визнає себе винним в скоєному злочині, кається, відшкодував спричиненому матеріальну і моральну шкоду потерпілому і вони примирились з обвинуваченим, наслідки затвердження угоди йому роз`яснені і зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду, посилаючись, що вони з обвинуваченим примирились, він добровільно відшкодував спричинену йому матеріальну шкоду, претензій до нього він не має, наслідки затвердження угоди йому роз`яснені і зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого і потерпілого та просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в затвердження даної угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, вважає, що вона не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно наданої угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 сторони узгодили покарання, враховуючи вимоги ст.69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому, одружений, має на утриманні малолітню дитину, постійно проживає з сім`єю, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Приймаючи рішення про застосування вимог ст. 69 КК України при укладанні угоди та погоджені на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 сторони угоди фактично не навели переконливих доводів про можливість призначення більш м`якого покарання без при призначення додаткової покарання, ніж передбачено законом, а лише послалися на обставини, що пом`якшують покарання.

Узгоджене сторонами покарання є поверхневим, формальним та таким, що не відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим ст. 65 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови угоди суперечать загальним засадам призначення покарання, меті покарання та не відповідають інтересам суспільства, що позбавляє суд ухвалити законний та обґрунтований вирок за наслідками угоди і є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди, судове провадження продовжується у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою у одному кримінальному провадженні не допускається (ч.8 ст.474 КПК України).

Керуючись ст.316, 371, 372, 468-474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення укладеної 09.01.2023 між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000817 від 16.06.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України відмовити.

Судове провадження у кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2023 року.