Справа № 201/2510/23
Провадження № 1-кс/201/858/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 01.03.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що у 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин. 27.02.2023 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44, побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , при цьому останній тримав в правій руці мобільний телефон Samsung Galaxy А51, imei: НОМЕР_1 , який ОСОБА_7 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_7 в період дії воєнного стану реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи повторно, умисно з корисливим умислом, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_6 поклав свій мобільний телефон до зовнішньої правої кишені своєї куртки, підійшов до останнього ззаду та відкрито правок рукою схопив вказаний мобільний телефон, що знаходився в правій кишені одягнутої куртки на потерпілому ОСОБА_6 та шляхом ривку заволодів ним, а саме: мобільним телефоном марки Samsung Galaxy А51, imei: НОМЕР_1 , та разом із викраденим майном побіг за буд. АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_7 разом із викраденим майном зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши власнику викраденого майна - потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відомості про даний факт 01 березня 2023 року були внесені до ЄРДР за № 0000313, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02 березня 2023 року ОСОБА_8 , в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01 березня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02 березня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, рапорт співробітника поліції від 28 лютого 2023 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 01 березня 2023 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 01 березня 2023 року; протокол огляду місця події від 01 березня 2023 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 01 березня 2023 року; висновок експерта № 1036 від 02 березня 2023 року, складений за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, може незаконно вплинути на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місце проживання з протоколів допиту вказаних осіб, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим, може продовжити злочинну діяльність для забезпечення власного існування.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, тож менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 30 квітня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є - 30 квітня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.45 годині 06 березня 2023 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1