Справа № 577/2991/22
Провадження № 1-кп/577/109/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
- 31 серпня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- 23 червня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- 28 липня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; звільнився з місць позбавлення волі 25 березня 2020 року по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Наприкінці травня 2022 року, точна дата та час не встановлені, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , який потребував грошових коштів, вирішив вчинити крадіжку будівельної цегли з нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ПФ «Будтехсервіс».
Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , який раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності, у період з кінця травня 2022 року до початку червня 2022 року, точні дати та час не встановлені, в умовах воєнного стану, з нежитлової будівлі, яка розташована по АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належить ПФ «Будтехсервіс», за допомогою молотка і сокири відбив із стін будівлі нежитлового приміщення 2 000 цеглин вартістю 9 000 грн 00 коп. Вказані цеглини ОСОБА_3 склав біля приміщення зазначеної нежитлової будівлі, а у подальшому 26 червня 2022 року продав.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та надав показання, що йому було відомо, що в Україні з 24 лютого 2022 року запроваджений воєнний стан. У кінці травня 2022 року, більш точну дату він вказати не може, оскільки йому потрібні були гроші, то він вирішив вчинити крадіжку цегли з нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 . З цією він протягом кінця травня 2022 року та на початку червня 2022 року за допомогою молотка і сокири відбивав цеглу з вказаної будівлі. Відбиту цеглу він очищував та складав біля зазначеної будівлі. В цілому за вказаний період він відбив із стін будівлі 2 000 штук цеглин. Вказану цеглу він у подальшому продав ОСОБА_7 . Незважаючи на те, що будівля була наполовину зруйнована, він припускав, що у вказаної будівлі є власник. До того як почати відбивати цеглу з будівлі по АДРЕСА_2 , він дозволу ні в кого не запитував та не з`ясовував, хто є власником вказаної будівлі. Він згоден з тим, що вартість викраденої ним цегли у кількості 2 000 штук становить 9000 грн 00 коп. Влітку 2022 року він дізнався, що власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 є ПФ «Будтехсервіс», керівником якої є ОСОБА_6 . До того як він дізнався про власника будівлі він вже відбив і продав без згоди останнього 2 000 штук цеглин. У подальшому він зі згоди ОСОБА_6 продовжував відбивати цеглу з нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , але вказану цеглу вже віддав ОСОБА_6 , а останній оплачував його роботу. Він також зізнався ОСОБА_6 , що відбив для себе із приміщення вказаної будівлі 2 000 штук цеглин. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру ОСОБА_6 як директор ПФ «Будтехсервіс» у зв`язку з вчиненою ним крадіжкою майна фірми до нього не пред`являв. Під час досудового розслідування з його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він детально показав про обставини вчинення ним злочину. Щиро розкаюється у вчиненому.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у повному обсязі доводиться також показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який надав показання, що нежитлова будівля з господарчо-побутовими будівлями, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ПФ «Будтехсервіс». Вказана будівля перебуває на балансі ПФ «Будтехсервіс» та вказана фірма зазначена власником будівлі і в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Оскільки нежитлова будівля не використовується, то ПФ «Будтехсервіс» вирішило розібрати її. До серпня 2022 року ПФ «Будтехсервіс» не розбирало вказану будівлю. Він навідувався до зазначеної будівлі та не бачив, щоб її розбирали. 09 серпня 2022 року йому зателефонував дільничний офіцер поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області та запитав чи здійснює ПФ «Будтехсервіс» демонтаж будівлі. Коли він повідомив, що фірма ще не виконувала зазначені роботи, то дільничний офіцер поліції повідомив йому, що вказану будівлю вже розбирають інші особи. В цей же день він приїхав до АДРЕСА_2 , де розташована нежитлова будівля та побачив, що біля вказаної будівлі лежить відбита цегла приблизно 1 000 штук. Він став більш детально оглядати будівлю та побачив, що дійсно вказану будівлю вже розбирали. В цей же день з`ясувалося, що із приміщення нежитлової будівлі ОСОБА_3 вже відбив 2 000 штук цегли та продав її мешканці с. Дубинка Конотопського району Сумської області. Проте дозволу ОСОБА_3 на те, щоб останній розбирав належну ПФ «Будтехсервіс» нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , ні він, ні інші особи, які працюють у ПФ «Будтехсервіс», не надавали, а також не дозволяли ОСОБА_3 використовувати на власні потреби кошти, які він отримав від продажу вказаної цегли. У с. Дубинка Конотопського району Сумської області проживає староста вказаного села, а тому ОСОБА_3 мав змогу з`ясувати кому належить нежитлова будівля по АДРЕСА_2 . Викрадену ОСОБА_3 цеглу виявили у мешканки села Дубинка Конотопського району Сумської області та ПФ «Будтехсервіс» у подальшому розпорядилася вказаною цеглою на власний розсуд. Він згоден з висновком експерта, що вартість 2 000 штук цегли, яка була у використанні становить 9 000 грн 00 коп. Під час досудового розслідування кримінального провадження він був присутній при проведенні огляду місця події, коли був зафіксований факт викрадення цегли із нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 , а також при проведенні за участі ОСОБА_3 слідчого експерименту. ОСОБА_3 при проведення слідчого експерименту детально показував яким чином він вчинив крадіжку цегли. Оскільки викрадена ОСОБА_3 цегла у кількості 2 000 штук була виявлена та мешканка села, яка її придбала у ОСОБА_3 , сплатила ПФ «Будтехсервіс» кошти за вказану цеглу, то він не має до ОСОБА_3 претензій матеріального і морального характеру, з позовом про відшкодування заподіяної шкоди не звертався. Вже після того як був виявлений факт крадіжки належного ПФ «Будтехсервіс» майна та встановлено, що її вчинив ОСОБА_3 , дільничний офіцер поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області попрохав взяти ОСОБА_3 на роботу з розбирання вказаної будівлі, оскільки у ОСОБА_3 не було засобів існування, що і спонукало його до вчинення крадіжок. Дійсно він взяв ОСОБА_3 на роботу, останній розбирав нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , а ПФ «Будтехсервс» сплачувала ОСОБА_3 кошти за виконану роботу. При призначенні ОСОБА_3 покарання прохає не призначати йому сувору міру покарання.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доводиться протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09 серпня 2022 року, відповідно до якої 09 серпня 2022 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_6 звернувся до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою, в якій повідомив, що 09 серпня 2022 року близько 12 години, перебуваючи в с. Дубинка Конотопського району Сумської області, він виявив, що невстановлена особа демонтувала та викрала цеглу з будівлі Дубинської загальноосвітньої школи, яка належить йому. При цьому ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 58).
Як вбачається з наказу ПФ «Будтехсервіс» від 31 жовтня 2018 року № 49, ОСОБА_6 з 01 листопада 2018 року прийнятий на посаду директора ПФ «Будтехсервіс» (а.с. 68).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10 серпня 2022 року, який був проведений у присутності потерпілого ОСОБА_6 , при огляді нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на передній частині будівлі виявлено пошкодження у вигляді отворів на місці уявних вікон будівлі у кількості 11 одиниць. На кожному вікні пошкоджена нижня частина, а саме відбита цегляна частина. Розмір уявного вікна становить 2 м х 1,80 м, а пошкодження 2 м х 1,10 м. Також в лівій частині будівлі, біля останнього уявного вікна в стіні на відстані близько 1,5 м від підлоги є пошкодження у вигляді отвору розміром близько 1 м х 1,5 м. Зі слів потерпілого ОСОБА_6 на пошкоджених частинах будівлі не вистачає 2 000 цеглин (а.с. 59-63).
Згідно протоколу огляду місця події від 10 серпня 2022 року ОСОБА_7 10 серпня 2022 року видала працівникам Конотопського РВП ГУНП в Сумській області цеглу червоного кольору у кількості 2 000 штук. При цьому ОСОБА_7 надала показання, що вказану цеглу вона придбала 26 червня 2022 року у ОСОБА_3 за 1 000 грн. 00 коп, при цьому звідки у ОСОБА_3 вказана цегла вона не з`ясовувала (а.с. 64-66).
При проведенні 26 серпня 2022 року слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 , відеозапис якого був переглянутий у судовому засіданні, останній надав показання, що йому потрібні були гроші, а тому у кінці березня 2022 року близько 22 години він вперше прийшов до приміщення нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , взявши із собою скору та молоток. За допомогою речей, які він взяв із собою, він спробував відбивати цеглу із вказаної будівлі та зрозумів, що це можливо. У подальшому він відбивав цеглу із нежитлової будівлі два місяці та складав вказану цеглу біля будівлі. Відбив 2 000 штук цегли. Потім 26 квітня 2022 року на автомобілі приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_8 та жінка на ім`я ОСОБА_9 , яким він продав вказану цеглу. При цьому ОСОБА_3 показав, що відбивав цеглу з вікон та даху нежитлової будівлі (а.с. 71-78).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 уточнив, що він вирішив вчинити крадіжку цегли з нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 наприкінці травня 2022 року. Вказану цеглу він відбивав у період з кінця травня 2022 року до початку червня 2022 року, очищував та складав біля приміщення зазначеної будівлі. Потім відбиту ним цеглу у кількості 2 000 штук він 26 червня 2022 року продав ОСОБА_7 та її чоловіку, які самі вивозили цеглу від приміщення нежитлової будівлі. За продаж цегли він отримав 1 000 грн 00 коп.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-22/9451-ТВ від 19 серпня 2022 року, ринкова вартість цегли червоного кольору, яка перебувала у була у користуванні, але перебувала у придатному для використання стані, у кількості 2 000 одиниць станом на кінець травня 2022 року могла становити 9 000 грн 00 коп (а.с. 85-86).
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями щодо таємного викрадення в умовах воєнного стану належної ПФ «Будтехсервіс» цегли з нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , який раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Конотопським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області за дорученням суду, з урахуванням соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, була складена досудова доповідь, відповідно до якої орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинуваченого, спосіб його життя, оцінює ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства та ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення як високий. При цьому вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 27-28).
Проте суд не погоджується з досудовою доповіддю, складеною Конотопським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Сумській області в частині того, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки у своїй доповіді орган пробації зазначив, що обвинувачений раніше судимий, ніде не працює, з рідними підтримує нестабільні відносини, у нього відсутні позитивні плани на майбутнє. При цьому орган пробації оцінює ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства та ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення як високий, тобто встановлені органом пробації відомості щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченого не узгоджуються із зробленим вказаним органом висновком щодо міри покарання, яка має бути призначена ОСОБА_3 з метою його виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень.
Суд також виходить з того, що положеннями ст. ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Крім того, в розумінні ст. ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може враховувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів проти власності, після звільнення 25 березня 2020 року з місць позбавлення волі не змінив свою поведінку, не працевлаштувався та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, а також попередження вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень можливе лише у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Проте, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу характеру вчинених ОСОБА_3 дій, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 90), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 91), що тяжких наслідків від вчиненого ОСОБА_3 злочину не настало, враховуючи думку потерпілого представника ПФ «Будтехсервіс» ОСОБА_6 , який надав показання, що ПФ «Будтехсервіс» не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, прохає не призначати йому суворе покарання, суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому при призначенні ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України слід застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Суд також враховує роз`яснення, наведене у рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, згідно якого окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. При цьому категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу не надходило.
Відповідно ч. 3-4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї від 16 вересня 1963 року, на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах території будь-якої держави також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Тобто міжнародні нормативно-правові акти передбачають можливість обмеження права особи на свободу пересування. Однак засоби такого обмеження визначаються законодавством конкретної держави.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Зокрема, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України). При цьому застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання (ч. 4 ст. 184 КПК України).
Таким чином, суд не може з власної ініціативи вирішувати питання щодо обрання обвинуваченій особі запобіжного заходу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/9451-ТВ від 19 серпня 2022 року в розмірі 566 грн 34 коп (а.с. 82) підлягають стягненню з обвинуваченого, у відповідності із ст. 124 КПК України, у прибуток держави.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України: цеглу червоного кольору у кількості 2 000 штук, яка 10 серпня 2022 року повернута представнику ПФ «Будтехсервіс» ОСОБА_6 (а.с. 79, 81), слід залишити ПФ «Будтехсервіс».
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_10 від 12 серпня 2022 року на цеглу червоного кольору у кількості 2 000 шт (а.с. 80).
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з часу його затримання після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/9451-ТВ від 19 серпня 2022 року в розмірі 566 грн 34 коп (п`ятсот шістдесят шість грн 34 коп).
Речові докази у кримінальному провадженні: цеглу червоного кольору у кількості 2 000 штук, яка повернута представнику приватної фірми «Будтехсервіс» ОСОБА_6 , - залишити приватній фірми «Будтехсервіс».
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_10 від 12 серпня 2022 року на цеглу червоного кольору у кількості 2 000 штук.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення
Суддя ОСОБА_1