ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 від 26 листопада 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Красний Лиман Донецької області, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, який є особою з інвалідністю 3 групи, маючого вищу освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, в денну пору доби наприкінці вересня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 , знаходився на відкритій ділянці місцевості неподалік від будівлі кафе «Лісовичок», яка розташована за адресою: м.Лиман Донецької області, вул.Костянтина Гасієва, б.1-В та поруч із якою розташовувались покинуті контрольний пункт в`їзду-виїзду (блокпост) та військові позиції окупаційних військ російської федерації. На вказаній ділянці місцевості у вказаний час, посеред військових позицій, покинутих російськими окупантами, ОСОБА_4 виявив один предмет, візуально схожий на кулемет конструкції Калашникова «ПКМ»; 249 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); один предмет, візуально схожий на бойовий припас (набій); 198 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); 87 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); 10 одиниць предметів, візуально схожих на корпуси гранат типу Ф-1; 10 одиниць предметів, візуально схожих на запали до гранат типу УЗРГМ-2. В цей же момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання зазначеної вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв та зберігання їх за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи що в руках зазначені вище вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої віднести до місця свого проживання він не в змозі, пішов до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв колісну металеву тачку, яку планував використати з метою транспортування. Після цього, ОСОБА_4 повернувся на відкриту ділянку місцевості неподалік від будівлі кафе «Лісовичок», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та поруч із якою розташовувались покинуті контрольний пункт в`їзду-виїзду (блокпост) та військові позиції окупаційних військ російської федерації, де підібрав та склав у колісну металеву тачку, що була при ньому, тобто придбав, один предмет, візуально схожий на кулемет конструкції Калашникова «ПКМ»; 249 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); один предмет, візуально схожий на бойовий припас (набій); 198 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); 87 одиниць предметів, візуально схожих на бойові припаси (набої); 10 одиниць предметів, візуально схожих на корпуси гранат типу Ф-1; 10 одиниць предметів, візуально схожих на запали до гранат типу УЗРГМ-2, та перевіз їх за допомогою колісної металевої тачки до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу почав зберігати.

Предметами, які ОСОБА_4 незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав за місцем свого проживання є: вогнепальною зброєю, кулеметом конструкції Калашникова « НОМЕР_1 , 1993 р.в., кулемет виготовлений промисловим способом та до стрільби придатний; 249 патронами, які є бойовими припасами, 7,62x54 мм, військовими гвинтівочними патронами зразка 1908 року, патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні; 198 патронами, які є бойовими припасами, 7,62x54 мм, військовими гвинтівочними патронами зразка 1908 року, патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні; 1 патроном, який є бойовим припасом 7,62x54 мм, військовим гвинтівочним патроном зразка 1908 року, патрон виготовлений промисловим способом та до стрільби придатний; 87 патронами, які є бойовими припасами, 5,45 мм, проміжними патронами зразка 1974 року, патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні; десятьма уніфікованими запалами ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху; десятьма спорядженими корпусами ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

17 січня 2023 року між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/113-22/3249-БЛ у розмірі 1510,24 грн., судової експертизи холодної зброї №СЕ-19/113-22/3248-XЗ у розмірі 1510,24 грн., судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-22/37893-ВТХ у розмірі 755,12 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 січня 2023 року, укладену між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 3775,60 гривень.

Речові докази: один предмет візуально схожий на кулемет (ПКМ) з №СП188 1993 р.в.; 249 од. предметів, візуально схожих на патрони (набої) калібру 7,62 мм, встановлених у стрічку у металевому коробі для стрічок ПКМЮ; один предмет візуально схожий на патрон калібру 7,62 мм.; 198 од. предметів візуально схожих на патрони (набої) калібру 7,62 мм, встановлених у стрічку до ПКМ; три магазини №19,21,24 та 87 од. предметів візуально схожих на патрони (набої) калібру 5,45 мм з маркуванням 17x85; предмет схожий на штик-ніж з піхвами, 10 одиниць предметів візуально схожих на корпуси гранат типу Ф-1; 10 одиниць запалу типу УЗРГМ-2, які знаходяться у металевій укупорці звернути в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1