ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2430/22 Справа № 206/4343/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією усього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ухвалено відраховувати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо стягнення судових витрат на залучення експертів.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, обіг яких обмежено, включених до списку ІІ таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого законом дозволу забороняється, Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08 липня 1999 року (зі змінами), а також Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15 лютого 1995 року (зі змінами), у невстановлений слідством день та час, однак не пізніше 18 години 25 хвилин 23 червня 2020 року, перебуваючи у невстановленому слідством місці, придбав, у якості наркотичного засобу «канабіс», за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, речовину зеленого кольору рослинного походження, невстановленою під час досудового розслідування масою, але не менше ніж 50,8642 г. та переніс її за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, ОСОБА_8 з метою реалізації свого умислу направленого на збут наркотиків у невстановлений час та місці придбав електроні ваги, сито та сліп-пакети у невизначеній кількості, але не менше 80 (вісімдесят) шт.

В подальшому, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 18 години 25 хвилин 23 червня 2020 року, з використанням ваг та сита розфасував частину наркотичного засобу в 54 (п`ятдесят чотири) сліп пакети, при цьому:

24 (двадцять чотири) сліп-пакети з наркотичною речовиною канабіс у подрібненому стані масою (в перерахунку на висушену речовину) 1,202 г., 1,352 г., 0,722 г., 0,993 г., 0,968 г., 1,136 г., 1,021 г., 1,183 г., 0,583 г., 1,573 г., 0,660 г., 1,214 г., 0,749 г., 1,033 г., 1,094 г., 0,560 г., 1,018 г., 0,779 г., 0,788 г., 1,087 г., 0,811 г., 0,856 г., 0,680 г., 0,397г., ОСОБА_8 помістив до пластикового стакану, та поклав на полицю, яка знаходиться з лівого боку, по відношенню від входу до спальної кімнати; 30 (тридцять) сліп-пакетів з наркотичною речовиною канабіс у подрібненому стані масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,804 г., 0,799 г., 0,394 г., 0,799 г., 0,413 г., 0,793 г., 0,830 г., 0,410 г., 0,784 г., 0,782 г., 0,822 г., 0,397 г., 0,840 г., 0,418 г., 0,782 г., 0,805 г., 0,824 г., 0,795 г., 0,796 г., 0,812 г., 0,799 г., 0,379 г., 0,402 г., 0,801 г., 0,789 г., 0,385 г., 0,834 г., 0,401 г., 0,379 г., 0,788 г., помістив до металевої тубусу, який поклав у ящик, що знаходиться на балконі, вхід до якого здійснюється з кімнати, яку постійно займає ОСОБА_8 . Решту наркотичного засобу «канабіс», ОСОБА_8 почав зберігати у хаотичному порядку в дерев`яному ящику, який знаходиться у кімнаті, в якій останній проживає масою (в перерахунку на висушену речовину) 7,8888 г. та в трьох згортках паперу, які розмістив на полицях кімнати в якій він мешкає масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,391 г., 0,0097 г. та 0,0066 г. відповідно.

Таким чином, ОСОБА_8 почав зберігати вищевказаний наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого збуту, до 23 червня 2020 року, 18 годин 25 хвилин.

У подальшому, 23 червня 2020 року, у проміжок часу з 18 години 25 хвилин до 21 години 13 хвилин, старшим слідчим СВ ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року, проведено обшук за адресою постійного проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку, старшим слідчим СВ ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_10 в житловій кімнаті, яку займає ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на полиці кімнати, яку займає ОСОБА_8 виявлено та вилучено: з полиці кімнати яку займає ОСОБА_8 - ваги електронні, з залишками наркотичної речовини канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 0,0531 г., також, з полиці кімнати яку займає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено двадцять чотири сліп-пакети, з речовиною рослинного походження зеленого кольору в середині, масою (в перерахунку на висушену речовину) 1,202 г., 1,352 г., 0,722 г., 0,993 г., 0,968 г., 1,136 г., 1,021 г., 1,183 г., 0,583 г., 1,573 г., 0,660 г., 1,214 г., 0,749 г., 1,033 г., 1,094 г., 0,560 г., 1,018 г., 0,779 г., 0,788 г., 1,087 г., 0,811 г., 0,856 г., 0,680 г., 0,397 г., крім того, на цій же полиці було виявлено та вилучено, один аркуш паперу формату А-4 з листям рослинного походження, зеленого кольору масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,391 г.

Також, у вказаній кімнаті на полицях було виявлено та вилучено прозорі сліп-пакети в кількості 26 штук, сито із червоною ручкою та два згортка паперу з наркотичною речовиною канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,0097г. та 0,0066 г. відповідно.

З дерев`яного ящика, що знаходиться у кімнаті, яку постійно займає ОСОБА_8 було виявлено та вилучено розсипом у хаотичному порядку наркотичну речовину канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 7,8888 г.

В подальшому ході проведення обшуку на балконі квартири виявлено та вилучено металевий тубус, в середині якого знаходяться 30 (тридцять) сліп-пакетів з наркотичною речовиною - канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 0,804 г., 0,799 г., 0,394 г., 0,799 г., 0,413 г., 0,793 г., 0,830 г., 0,410 г., 0,784 г., 0,782 г., 0,822 г., 0,397 г., 0,840 г., 0,418 г., 0,782 г., 0,805 г., 0,824 г., 0,795 г., 0,796 г., 0,812 г., 0,799 г., 0,379 г., 0,402 г., 0,801 г., 0,789 г., 0,385 г., 0,834 г., 0,401 г., 0,379 г., 0,788 г.

Таким чином, згідно висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які було проведено в ході досудового розслідування речовина, вилучена 23 червня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина ОСОБА_8 є канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 50,8642 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України в частині призначеного йому покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна.

В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання через свою м`якість не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Так прокурор вказує на те, що обвинувачений не визнавав вину, а натомість з метою уникнення відповідальності під час судового розгляду заявив суду, що відносно нього застосовувались недозволені методи введення слідства та начебто працівниками поліції підкинули сліп-пакети з наркотичною речовиною. Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000186, слідчим ДБР встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення в діях працівників поліції, що вказує на те, що ОСОБА_8 обговорив останніх з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України в частині призначеного йому покарання змінити та призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, мотивуючи такі вимоги тим, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим і при обранні міри покарання суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнавав від моменту затримання та до ухваленні вироку, давай правдиві покази, співпрацював для встановлення істини, не намагався ухилитися від відповідальності за вчинений злочин, має інвалідність з дитинства.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та призначення покарання ОСОБА_8 , яке буде не пов`язане із реальним його відбуттям, прокурор заперечував.

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_8 , просив її задовольнити та призначити обвинуваченому покарання на підставі ст. 75 КК України, проти задоволення апеляційної скарги прокурора та ухвалення нового вироку із призначенням більш суворого покарання, захисник заперечував.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжких злочин, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів і яке виразилось у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу (каннабісу), та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, злочин вчинив вперше, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має, не одружений, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції не встановлено.

Тож, врахувавши вищевказані обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора та захисника обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження та даним про особу обвинуваченого.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувачений з метою уникнення від кримінальної відповідальності під час судового провадження вказував на застосування відносно нього недозволених методів досудового розслідування, а також, на те, що вилучені сліп-пакети були підкинуті йому співробітниками поліції, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки це не є підставою для призначення більш суворого покарання обвинуваченому, а є лише обраною лінією захисту, на яку обвинуваченому надано право кримінальним процесуальним законодавством України, і яка була перевірена судом першої інстанції в ході судового провадження. Посилання обвинуваченим на застосування відносно нього недозволених методів досудового розслідування, також, є правом останнього, і, водночас, обов`язком суду щодо перевірки таких заяв. Водночас, як вбачається із мотивувальної частини вироку, судом першої інстанції при призначенні покарання та обрання розміру і виду покарання було враховано те, що свою провину у вчиненому злочині ОСОБА_8 не визнав.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнавав від моменту затримання та до ухваленні вироку, давав правдиві покази, співпрацював для встановлення істини, не намагався ухилитися від відповідальності за вчинений злочин, колегія суддів відхиляє, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що прямо суперечать вище наведеним обставинам, зокрема, як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 під час судового провадження свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, в якості обраної лінії захисту вказував на те, що збутом наркотичного засобу не займався, вилучені сліп-пакети зберігав для власного вживання. Тобто, вказане свідчить про те, що обвинувачений свою провину у вчиненому злочині беззаперечно не визнав та не надавав повністю правдиві покази, і як наслідок, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували б покарання обвинуваченому, в тому числі щире каяття та повне визнання вини, судом першої інстанції встановлено не було.

Обставин, які б давали підстави стверджувати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, колегією суддів не встановлені, які і підстави для застосування положень ст. 75 КК України при призначенні покарання, оскільки як вже вказувалось вище і як було враховано судом першої інстанції, ОСОБА_8 офіційно ніде не працевлаштований, суспільно корисною працею не зайнятий, законного та стабільного джерела доходу не має, забезпечує себе за рахунок збуту наркотичних засобів, дружини та дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у суспільстві.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції, ближче до найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 307 КК України, покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13