Справа № 203/4900/22
Провадження № 1-кс/0203/3712/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

21 грудня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 31 жовтня 2022 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову в якій просила скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 31 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року під № 0000040 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 365 КК України, а також зобов`язати слідчого вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 заподіяна і майнова, і моральна шкода, а твердження слідчого про те, що таких обставин не встановлено безпідставне, оскільки він ніяких процесуальних дій, направлених на встановлення таких обставин не вчиняв, тому відмова у визнанні потерпілою незаконна і не відповідає вимогам ст. 55 КПК Україна.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13 грудня 2022 року скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 та призначена до розгляду.

Скаржник у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду її представником ОСОБА_5 подана заява про розгляд скарги за їх відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги за ч. 3 ст. 306 КПК України.

Перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_3 подала слідчому клопотання про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000040, вручення відповідної пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Такі вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що їй заподіяна моральна шкода перевищенням службових повноважень працівниками правоохоронних органів, які пов`язані з психологічним впливом, тиском та погрозами в її бік щодо набуття статусу обвинуваченої задля отримання підпису на необхідних працівникам поліції показань у кримінальному провадженні № 0000342 від 26 травня 2021 року, оскільки внаслідок таких дій вона тривалий час перебуває у депресивному стані, що негативно впливає на загальний стан здоров`я і спричиняє розлади нервової системи та загострення ряду хвороб, що спричинило придбання ліків та витрати на підтримання та відновлення здоров`я, із зазначенням того, що такі докази будуть надані нею згодом.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 19 жовтня 2022 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою, з тих підстав, що потерпілим не наведено обґрунтування спричиненої їй моральної та матеріальної шкоди, не долучено документів і не наведено джерел отримання доказів на підтвердження спричинення такої шкоди.

Дійсно, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 365 КК України передбачена за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Згідно пункту 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.

Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у свій постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, (провадження № 13-66кс18), що є обов`язковими для застосування в силу ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказує на обставини вчинення кримінального правопорушення не взагалі, а конкретно відносно неї та обґрунтовує спричинену їй такими діяннями шкоду у заяві про залучення потерпілим від 13 жовтня 2022 року, тоді як розмір такої шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проведено жодної слідчої дії, спрямованої на встановлення цих обставин, обов`язковість доказування яких визначена п. 3 ч.1 ст. 91 КПК України, а тому висновки слідчого в оскаржуваній постанові про те, що у клопотанні не наведено обставин спричинення ОСОБА_3 , як заявнику будь-якої шкоди є передчасними.

Таким чином викладені обставини свідчать про недодержання слідчим вимог ст. 55 КПК України щодо підстав відмови, а так само вимог КПК щодо вмотивованості і обґрунтованості постанови, а тому така постанова підлягає скасуванню із зобов`язанням слідчого у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України повторно розглянути подану заяву про залучення потерпілою у кримінальному провадженні від 13 жовтня 2022 року.

Разом з тим, вимоги скаржника про постановлення ухвали слідчим суддею про зобов`язання слідчого вручити пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, - задоволенню не підлягають, оскільки питання залучення в якості потерпілого на стадії досудового розслідування належить до виключної компетенції слідчого, прокурора, тоді як вирішення такого питання слідчим суддею буде зводитись по суті до підміни собою органу досудового розслідування, що є неприпустимим відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 31 жовтня 2022 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 19 жовтня 2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року під № 0000040 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13 жовтня 2022 року про визнання його потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1