Справа № 462/5290/20
провадження 1-кс/462/332/23
У Х В А Л А

02 березня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду у м. Львові із клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду у м. Львові від 30.10.2020 року, в частина арешту будівлі лазні-пральні, площею 543,7 кв.м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані по АДРЕСА_1 , Свої вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_6 , якому на праві власності належали вказані об`єкти нерухомого майна. Проте, приватний нотаріус ОСОБА_7 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існує вищевказаний арешт майна. Таким чином, арешт майна порушує його права, як спадкоємця майна. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Старший слідчий ОСОБА_4 проти клопотання заперечила, просить у задоволені такого відмовити за необґрунтованістю.

Слідчий суддя, заслухавши адвоката та старшого слідчого, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи приходить наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001583 від 27.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361, ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.10.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна; накладено арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га, кадастровий номер :06:018:0128, що розташована по АДРЕСА_1 ; будівлі лазні-пральні, площею 543,7 кв.м, що позначена на плані літерами А-1 та А-1 та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , заборонивши ОСОБА_8 та будь-яким іншим особам розпоряджатись та відчужувати вказане майно, зокрема, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям, Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, тощо).

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З мотивувальної частини вищевказаної ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.10.2020 року вбачається, що арешт на нерухоме майно було накладено з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001583 наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.10.2020 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Водночас, важливим є той факт, що ОСОБА_5 викликався старшим слідчим ОСОБА_4 на 10 год. 00 хв. 24.02.2023 року для проведення допити у якості свідка у кримінальному провадженні № 0001583, про що свідчить корінець повістки, який міститься у матеріалах провадження. Проте, ОСОБА_5 на виклик не з`явився, показів не надав.

Крім цього, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права спадкоємця ОСОБА_5 на розпорядження майном, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги. На думку слідчого судді, арешт не матиме негативних наслідків ні для спадкоємця, ні для третіх осіб, оскільки ніхто з останніх не позбавлений права на користування та володіння вказаним нерухомим майном, зокрема, і на використання вказаних будівель у господарській діяльності, що свідчить також про те, що застосований спосіб арешту майна не призводить до надмірного тягаря для осіб, які користуються вказаними об`єктами нерухомого майна.

Щодо тверджень адвоката ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 позбавлений можливості отримати дозвільні документи на реконструкцію будівлі лазні-пральні та котельні, що розташовані по АДРЕСА_1 в зв`язку з існуванням арешту майна, то адвокатом не долучено будь-якого доказу, що ОСОБА_5 дійсно має намір здійснити реконструкцію вказаних об`єктів нерухомості (зокрема, проектно-кошторисної документації, документу на користування земельною ділянкою, тощо), а відтак, вказані твердження є некоректними та не беруться до уваги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволені клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174,309 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає в силу вимог ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.