Єдиний унікальний номер 205/3140/23
1-кс/205/362/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

29 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000412 від 27 березня 2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, цигана, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина інваліда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року слідчий СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному та захиснику 28 березня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 27 березня 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, вступив в попередню змову з раніше йому знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямовану на заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Згідно умов попередньої змови, співучасники злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 27.03.2023 року в період часу з 14.30 год. до 15.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) прибули до будинку АДРЕСА_3 та переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою групою осіб, прослідували до квартири АДРЕСА_4 та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 , самостійно відчинив двері, зайшли до квартири, тим самим незаконного проникли у житло.

Продовжуючи реалізувати кримінально-протиправний умисел, з метою подолання опору з боку потерпілого, ОСОБА_4 , спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою стали наносити ОСОБА_10 удари руками та ногами по голові та різним частинам тіла.

Після чого, ОСОБА_4 спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжуючи реалізовувати свій кримінально- протиправний умисел, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, відкрито заволоділи майном, яке належало ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Blackview», модель А100, ноутбуком «LENOVO», модель 810С.

Продовжуючи реалізувати свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_4 для подолання опору з боку потерпілого дістав ніж та став замахуватися на потерпілого ОСОБА_10 , погрожуючи останньому фізичною розправою.

Потім, утримуючи викрадене майно ОСОБА_4 спільно зі співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця злочину зникли та розпорядилися викраденим на свій розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України.

28.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обгунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27.03.2023 проведенного за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 протоколом обшуку автомобіля ВАЗ 2109 державний знак НОМЕР_1 від 27.03.2023 року.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 під загрозою застосування реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років у разі визнання його винуватим за вчинення злочину, яке відносяться до категорії особливо тяжкого може вчинити спробу переховування від слідства та суду. Також, в ході вивчення особистості підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, на утриманні непрацездатних осіб не має, постійного місця проживання не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України може незаконно впливати на потерпілого і свідків з метою зміни показань наданих під час досудового розслідування або відмовив від них.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він не визнає себе винним, оскільки до квартири потерпілого не заходив, ножем йому не погрожував, та нічого в нього не вимагав. Він намагався лише тільки вияснити навіщо потерпілий ОСОБА_10 розповсюджує наркотичні засоби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання , оскільки вважає його не обґрунтованим, ризики передбачені ст.. 177 КПК України не доведеними. Також вважає що відносно його підзахисного можливо обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки ОСОБА_4 працює по найму у приватних осіб на будівництві, повністю утримує родину та свого сина інваліда, має постійне місце проживання, та від нього залежить його син інвалід.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000412 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

27 березня 2023 року ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення був затриманий в порядку ст.208 КПК України

28 березня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.4 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

При цьому вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_4 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, підозрюваної у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, офіційного місця роботи не має. Також слідчий суддя враховує ті обставини, що не дивлячись що підозрюваний одружений та має неповнолітнього сина інваліда, саме за його поясненнями він не проживає разом з ними однією родиною, оскільки проживає з якоюсь дівчиною. Підтверджуючих документів щодо здійснення нагляду за дитиною інвалідом слідчому судді надано не було, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність соціальних важелів впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених статтею 177 КПК України, оскільки з метою уникнення відповідальності може вчинити спроби переховування від слідства та суду.

Наведені обставини дають суду вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст.. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 187 ч.4 КК України а саме у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою, групою осіб, із проникнення у житло, в умовах воєнного стану, із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000412 від 27 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 25 травня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 27 березня 2022 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали спливає 25 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1