Справа № 344/576/23
Провадження № 1-кс/344/310/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування частково арешту майна в рамках кримінального провадження №0000327 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000327 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому просить частково скасувати арешт на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.11.2022 р. у справі №344/13869/22 та повернути його власниці ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.11.2022р. у справі №344/13869/22 накладено арешт, зокрема, на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

На думку заявника, автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 не може бути речовим доказом (знаряддям вчинення злочину) по справі, оскільки на ньому не здійснювалося переправляння осіб через державний кордон України.

Крім того, у поданій слідчому судді заяві заявник покликається на неналежні умови утримання автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , що призводить до його пошкодження.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись фактично на те, що арешт майна накладено безпідставно, а також на неналежне утримання автомобіля, що призводить до його пошкодження, заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна.

В той же час, слідчий заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, а даний автомобіль визнано речовим доказом, здійснюється комплекс слідчих дій.

Представником заявника в поданій до суду заяві не наведено достатньо доказів, що арешт на автомобіль було накладено необґрунтовано, або що в подальшому в арешті майна у вигляді заборони на його володіння та користування відпала потреба, і подальше утримування майна приводить до псування та втрати його товарного вигляду через умови зберігання, а також не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна, в тому числі, часткове, станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування частково арешту майна в рамках кримінального провадження №0000327 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1