ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/300/23 Справа № 202/446/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Ліпляве, Канівського району, Черкаської області, Черкаської області, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовцю ЗСУ за мобілізацією, ВЧ НОМЕР_1 , молодшому сержанту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № 0000886,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задоволено частково.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 з місцем дислокації АДРЕСА_2 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 13 січня 2023 року по 14 березня 2023 року.

Визначений відносно підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134200 грн., у випадку якої на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливого переховування від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи дані про особу підозрюваного також дійшов висновку про можливість визначення йому розміру застави.

В апеляції:

- адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Посилається на те, ухвала слідчим суддею винесена з суттєвим порушенням норм процесуального та неправильним застосування норм матеріального права.

Стверджує, що вказані органом досудового розслідування ризики не підтверджуються, а навпаки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Події, про які зазначено у повідомленні про підозру, мали місце 09.08.2022 року. Із вказаного часу ОСОБА_5 нікуди не зникав та не перераховувався, а навпаки проходив військову службу у військовій частині. Його в порядку ст. 208 КПК України після повідомлення про підозру затримано не було, проте він самостійно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання.

Щодо ризиків незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення вказує, що цей ризик вже не є актуальним, оскільки всі свідки допитані. Після подій 09.08.2022 року після початку службового розслідування у ОСОБА_5 відібрали зброю у військовій частині. Від жодного із свідків ані рапортів на керівництво, ані заяв про здійснення впливу на них не надходило. Більш ніж 5 місяців підозрюваний сумлінно проходив військову службу у військовій частині та дій з самовільного залишення військової частини або місця служби, дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом не вчиняв.

Вказує на відсутність в матеріалах клопотання самого наказу, про який зазначено у клопотанні, у зв`язку з чим зробити висновок про те, чи була відмова і від якого наказу не можливо.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які кожен окремо та разом підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника; прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновок слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що 10.08.2022 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за № 0000886 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України.

10 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується й колегія суддів, оскільки долучені до клопотання: акт службового розслідування за фактом залишення бойових позицій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2022 року № 68 Про результати службового розслідування; протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри через відсутність наказу фактично зводяться до питань оцінки доказів та доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, питання яких розглядаються на іншій стадії судового розгляду при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим такі питання на цій стадії не розглядаються, а тому такі доводи колегія суддів не бере до уваги.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування» та погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, в тому числі й переховування від слідства або суду, оскільки слід зважити на те, що злочин вчинений під час дії в країні воєнного стану, на тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, який є тяжким, та покарання за яке передбачено до 10 років позбавлення волі, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є доцільним і виправданим для запобігання визначених слідчим суддею ризиків.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Доводи захисника про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого, не підтверджуються, є хибними, оскільки слідчим суддею, що підтверджено колегією суддів, встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від слідства або суду, вчинення іншого правопорушення, зокрема дезертирства, та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з мотивів, наведених вище. Такий висновок в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи висновки слідчого судді, даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одруженого, який має позитивні характеристики, колегія суддів дійшла висновку про те, що обраний до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134200 грн. зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, є необхідним та достатнім для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначених ризиків, та не є непомірним для нього.

За наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № 0000886, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4