судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 522/2143/23
провадження № 51- 2206 впс 23
Вважаю, що вищезазначене подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 32 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами ст. 33-1 КПК.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початка судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Як убачається зі змісту подання у ньому не зазначено жодної підстави, за наявності якої має бути вирішено питання про передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також не вбачається, що судом першої інстанції установлено порушення правил територіальної підсудності у цьому кримінальному провадженню.
Разом з тим, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, останнє з яких (ч. 3 ст. 209 КК) є більш тяжким.
Так, санкція ч. 3 ст. 209 КК передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Злочин, передбачений ст. 209 КК вважається закінченим з моменту вчинення будь-яких дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 209 КК, а саме вчинення фінансової операції або правочину з майном, одержаним унаслідок вчинення суспільного небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів, або з моменту набуття володіння чи використання такого майна. У частині вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження «брудного» майна, володіння ним, прав на його походження, місцезнаходження або переміщення, злочин є усіченим і його слід вважати закінченим з моменту вчинення зазначених дій незалежно від того, чи вдалося винній особі у такий спосіб досягнути постановленої мети, пов`язаної з прихованням чи маскуванням певних обставин.
Таким чином останні за часом злочинні діяння, передбачені ч. 3 ст. 209 КК, вчинені на території Приморського району м. Одеси, а саме, в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду. м. Одеси.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 32, 34 КПК, вважаю, що відсутні обґрунтовані підстави для направлення матеріалів цього кримінального провадження на розгляд саме до Печерського районного суду м. Києва
Суддя ОСОБА_1