ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6941/20

Номер провадження 1-кп/495/342/2022

23 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 27.07.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата Одеської області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченому у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 26.07.2020 року, більш точний час встановити не представилось можливим обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території двору спільного користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що його протиправні дії залишаться непоміченими, зайшов до хозприміщення, яке перебуває у загальному користуванні мешканців вказаного будинку, звідки умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки «AVANTI», чорно-білого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 , тим самим спричинивши останній шкоду у розмірі 2 833,33 грн.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та на протязі двох діб користувався викраденим велосипедом марки «AVANTI», тим самим розпоряджався викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

10.11.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 з другої сторони було складено угоду про примирення.

Згідно вищевказаної угоди про примирення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та щиро розкаявся в скоєному.

Матеріальна шкода заподіяна потерпілій ОСОБА_5 , відшкодована у ході досудового розслідування, а саме викрадене майно повернуто потерпілій, претензій матеріального характеру не має.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який має тісні соціальні зв`язки, скоїв нетяжкий злочин, що свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим, сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про примирення складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 визнав винним себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав укладання угоди про примирення, не заперечував проти її задоволення.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, згідно із якою підтвердила обставини викладені в угоді про примирення. Просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.1 статті 185 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 10.11.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 з другої сторони.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Речові докази: велосипед марки «Avanti» моделі «Omega», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій - ОСОБА_5 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1