У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 29.09.2020 р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 травня 2023 року включно, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить також поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 травня 2023 року включно, з визначенням застави в сумі 214 720 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджується захисник і з визначеним слідчим суддею розміром застави, вважає що призначаючи максимальний розмір застави, слідчим суддею не врахований матеріальний стан підозрюваного, який має на утриманні матір інваліда.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 000434 від 30.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 30.03.2023 в період часу з 17:15 складом автопатруля «Корвет -1», здійснювалося патрулювання території Центрального району м. Миколаєва, в ході чого перебуваючи по вул. 68 Десантників, в м. Миколаєві, поблизу будинку №51, виявлено ОСОБА_6 , який в цей час справляв природні потреби у невідведеному для цього місці та побачивши працівників поліції останній дістав з кишені ніж та почав прискорювати ходьбу, після чого працівниками поліції згідно ст. 45 Закону України «про Національну поліції» до ОСОБА_6 застосовано сльозогіний газ «Кобра-1» та кайданки. В подальшому на підставі ст. 34 Закону України «про Національну поліції» проведено поверхневу перевірку гр. ОСОБА_6 , в ході якої в кишені куртки виявлено корпус гранати типу Ф-1, яка відноситься до 2-ї категорії небезпечності, разом із підривачем типу УЗРГМ з маркувальними позначеннями на зовнішній стороні важеля 22-70, 349-2 та на внутрішній стороні 386-21-71.

30.03.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 01.04.2023 року було проголошено резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали було проголошено 05.04.2023 року.

За таких обставин, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження, визнати поважними причини пропуску строку та поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2023 року.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, то суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 000434 від 30.03.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зауважено, що 30.03.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 30.03.2023 р., протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України, довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30.03.2023 р., актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 30.03.2023 р., протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 30.03.2023 р.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, але ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є недоведеним.

Слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 неодружений, утриманців не має, хоча і має постійне зареєстроване місце проживання, є військовослужбовцем, що проходить службу за мобілізацією, проте до місця несення військової служби вчасно не повернувся, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, встановленого вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.09.2020 р., яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Тобто є вагомим ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, не є слушними, оскільки зазначені обставини суттєво не зменшують встановлений в судовому засіданні ризик.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: