Справа №592/9548/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/108/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2022 року, якою було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0002612 від 01 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2022 року клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002612 від 01 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було задоволено частково.

Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 01 грудня 2022 року в ході особистого обшуку ОСОБА_6 майно, а саме, мобільний телефон «Bravis», модель MASOR, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який запаковано до спеціального пакету №WAR 1634511.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2022 року.

Зобов`язати слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , до винесення вироку по даній справі, мобільний телефон «Bravis», модель MASOR, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В обгрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що ні слідчим у клопотанні, ні слідчим суддею в ухвалі суду не було зазначено, яким чином зазначений телефон міг бути використаний як знаряддя злочину, які відомості могли зберегти і доказом яких фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він слугував.

Крім того, як зазначає апелянт, слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали не було дотримано вимоги п. 5,6 ч.2 ст.173 КПК України і дане обмеження права власності є очевидно не співмірним наслідкам арешту майна для підозрюваного, третіх осіб та завданням кримінального провадження. Під час розгляду клопотання суду надавались докази, щодо наявності у підозрюваного на утриманні неповнолітніх дітей та опіки над неповнолітньою дитиною інвалідом II групи. Також суду було повідомлено, що дитині-інваліду було видано направлення на проведення операції у м. Києві, і що всі контактні телефони з медичною установою та лікарем-хірургом, з яким узгоджується безпосередньо дата операції та інші обставини надання медичної допомоги, знаходяться саме в даному телефоні, і оскаржувана ухвала обмежує ОСОБА_6 можливості у повній мірі виконувати обов`язки опікуна, зокрема щодо забезпечення дитини-інваліда необхідної медичної допомоги.

Про призначення даного провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені належним чином у передбачений законом спосіб.

Від прокурора надійшла заява, в якій останній просив здійснити апеляційний розгляд вказаної справи за його відсутності.

У телефонному режимі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 яка є апелянтом, вказувала про те, що про призначення даного провадження до апеляційного розгляду і вона, і її підзахисний повідомлені належним чином та просила розглядати дану справу без їх участі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без учасників провадження, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею були дотримані не в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002612, внесеному до ЄРДР 01 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочатого за фактом вчинення двома невідомими особами крадіжки генератора, що знаходився за адресою м. Суми, проспект Тараса Шевченка, буд. 7, магазин «Орхідея». 01 грудня 2022 року, виїздом на місце події було встановлено, що вказаними особами є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

В рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 01 грудня 2022 року, в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме, на мобільний телефон «Bravis», модель MASOR, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Клопотання слідчого вмотивовано тим, що вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_6 мобільний телефон є тимчасово вилученим майном та має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, і постановою від 02 грудня 2022 року був визнаний речовим доказом.

За результатом розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею було прийнято рішення про його задоволення, з посиланням на те, що є достатні підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є речовим доказом, зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення і в подальшому може бути використаний, як доказ та має суттєве значення у кримінальному провадженні № 0002612 від 01 грудня 2022 року.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що зазначене майно дійсно має доказове значення для даного кримінального провадження і за наявності того, що доданими до клопотання доказами доведена відповідність вказаного телефону критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, підстав для відмови у накладення на зазначене майно арешту не було.

При цьому, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що накладення арешту на вказане майно значно обмежує права власності ОСОБА_6 і є неспівмірним наслідкам для підозрюваного у здійсненні опікунства дитини-інваліда, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильність висновків щодо накладення арешту на вказане майно, за наявності того, що як вірно зазначає у клопотанні слідчий, воно може бути знаряддям вчинення злочину, і такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним з метою перевірки та уточнення відомості, які мають значення для встановлення певних обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2022 року, якою було задоволено клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002612 від 01 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4