24.01.23
Справа № 635/5410/21
Провадження № 1-кп/635/58/2023
У Х В А Л А

24 січня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

секретар судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків та продовження кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, та неможливість запобігти зазначеним ризикам у разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду. Крім того, у разі відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачені можуть покинути територію Харківської області та перетнути державний кордон України у напрямку країн, які не передбачають необхідність пред`явлення закордонного паспорту для в`їзду на їх територію з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує характером та обставинами вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, наявністю потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи,що показання потерпілого,свідків відкриті стороні захисту із зазначенням їх місця проживання та номерів телефону, обвинувачені можуть здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували їх причетність до вчинення злочину. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що обвинуваченим інкримінується вчинення замаху на вбивство потерпілого за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто вчинення злочину, який не закінчений з причин, які не залежали від їх волі, а тому, перебуваючи на свободі, вони можуть довести свій злочинний умисел, направлений на вбивство потерпілого, до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,просив застосувати до нього запобіжний захід вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_8 немає закордонного паспорту, тому він не зможе перетнути кордон країни. Крім того, зазначив, що останній в зв`язку з воєнним станом взагалі не зможе виїхати з країни. Обвинувачені примирилися з потерпілим та відшкодували завдані йому збитки. Тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не є самостійною підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому зазначив, що з потерпілим він примирився, відшкодував завдані йому збитки та пояснив, що вони не мали умислу на його вбивство, в зв`язку з чим вважав ризики зазначені прокурором не обґрунтованими.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби з 21 години до 06 години наступного дня за місцем проживання дружини обвинуваченого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу посилався на те, що на теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки дружину та малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка потребує батьківського піклування. Знаходячись в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Полтавської області ОСОБА_7 позбавлений можливості під час війни піклуватись про свою сім`ю, дружину та маленьку дочку, захистити їх у разі виникнення небезпеки під час ворожих обстрілів міста Харкова.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 16 червня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 16 червня 2021 року.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинувачених неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області та Полтавським районним судом Полтавської області, останній раз на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року на 60 днів до 26 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 26 січня 2023 року.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне провадження, в якому вони обвинувачуються.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинувачених, суд враховує особистість обвинувачених, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкція статті кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років. У суду відсутні підстави вважати про наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими вони спільно проживають, обвинувачені не мають місця роботи або навчання, колегією суддів також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинувачених з державою.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, колегія суддів враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинувачених, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про їх особу, є об`єктивні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, колегія суддів враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

На переконання колегії суддів, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинувачені стають обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, а відтак останні можуть здійснювати вплив як на потерпілого, так і свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, а також ту обставину, що розгляд судового провадження не розпочатий, потерпілий та свідки не допитані, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених, продовжують існувати.

Виходячи зі змісту формулювання обвинувачення, зокрема наявності тривалих неприязних стосунків між обвинуваченими та потерпілим та не доведення свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від волі обвинувачених, колегія суддів також погоджується з доводам прокурора про наявність продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, можливість продовження кримінального провадження, в якому обвинувачуються обвинувачені.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 дружини та малолітньої дитини не зменшують встановлені судом ризики та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Колегія суддів також не приймає доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу на потерпілого через примирення обвинувачених з останнім та відшкодування йому шкоди, оскільки відсутність потерпілого в підготовчому судовому засіданні виключає можливість перевірки вказаних обставин. Крім того, відшкодування завданої шкоди не може беззаперечно виключати можливість впливу на потерпілого з метою надання свідчень,що виправдовують обвинувачених.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених, продовжують існувати.

Наявність зазначених ризиків у їх сукупності виправдовує тримання обвинувачених під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, в зв`язку з чим клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягають.

За вказаних підстав,строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити на 60 днів без визначення застави.

Крім того, в судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про переведення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Згідно повідомлення начальника Полтавського слідчого ізолятору від 26 жовтня 2022 року обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули 25 жовтня 2022 року у Полтавський слідчий ізолятор.

Відповідно до ст.90 КВК України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, адвокатів, враховуючи, що участь обвинувачених у судовому засіданні є обов`язковою, суд вважає необхідним перевести обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» з метою подальшого доставлення обвинувачених для участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 314 КПК України, ст. 90 КВК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 березня 2023 року.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 березня 2023 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Строк дії ухвали встановити до 24 березня 2023 року.

Перевести ОСОБА_8 , ОСОБА_7 з Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» з метою подальшого доставлення обвинувачених для участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Про виконання переведення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повідомити Харківський районний суд Харківської області.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» Полтавської області та начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3