Справа № 368/1135/22
провадження № 1-в/368/128/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2022 р. . Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, освіта середня, громадянина України, неодруженого, проживаючого до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Голосіївського районного суду м. Києва засуджений 25.09.2017 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.12.2017 р. вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року залишено без змін.
Початок строку покарання 25.09.2017 року.
Кінець строку покарання 25.09.2025 року.
Ѕ строку покарання 25.09.2021 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Обухівській районної державної адміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, був працевлаштований на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи», завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, 11 раз заохочувався керівництвом установи та мав 4 дисциплінарні стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання колонія, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», який підтримав подання, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст. 81 КК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 81 КК України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.
За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Висновок про виправлення засудженої має ґрунтуватися на аналізі даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Голосіївського районного суду м. Києва засуджений 25.09.2017 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.12.2017 р. вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року залишено без змін.
Початок строку покарання 25.09.2017 року.
Кінець строку покарання 25.09.2025 року.
Ѕ строку покарання 25.09.2021 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 25.092017 р. За час перебування у ДУ «Київський СІЗО» дисциплінарних стягнень та заохочень не має.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 23.01.2018 р.
23.01.2018 р. засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Станом на 25.09.2021 р. засуджений ОСОБА_5 відбув вже Ѕ строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
?ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
?участь у суспільно-корисній праці;
?участь у виховних заходах;
?участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
?участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
?участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
?поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
?прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
?визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
?підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 27.10.2022 р. начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що за період перебування в установі засуджений ОСОБА_5 допустив чотири порушення режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії установи та притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш право слухняною та стабільною. На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Був працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи». Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, має вісім заохочень від керівництва установи, дисциплінарні стягнення було знято та погашено в законному порядку. Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень.
За час перебування у колонії з 23.01.2018 року засуджений був одинадцять раз заохочений - за добросовісне відношення до праці 04.10.2018 р., 10.01.2019 р., 04.04.2019 р., 01.07.2019 р., 03.10.2019 р., 02.04.2020 р., 01.04.2021 р., 01.07.2021 р., 07.10.2021 р. та 01.04.2022 р.
Проте, за час перебування у колонії з 23.01.2018 року засуджений був чотири рази притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а саме: 31.10.2019 р. порушення режиму під час короткочасного виїзду за межі колонії ВК згідно ст. 111 КВК України попередження, знято стягнення 02.04.2020 р., 09.04.2020 р. порушив правила пожежної безпеки та курив у не відведеному місці попередження, знято стягнення 05.01.2021 р., 14.08.2020 р. відмовився від виконання робіт з благоустрою виправної колонії згідно затвердженого графіку ДІЗО 5 діб, погашено стягнення 23.02.2021 р. та 19.11.2021 р. - відмовився від виконання робіт з благоустрою виправної колонії згідно затвердженого графіку попередження, знято стягнення 01.04.2022 р.
Окрім того, слід зазначити, що з часу останнього розгляду подання ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» Кагарлицьким районним судом Київської області щодо засудженого ОСОБА_5 у 2021 р. засуджений лише один раз отримав заохочення, а також отримав ще одне дисциплінарне стягнення.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений тричі відмовлявся працювати, але потім була написана заява ним про працевлаштування, про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці, про що було підтверджено як представником колонії, так і самим засудженим.
Щодо відшкодування витрат потерпілому, то слід зазначити, що засудженим відшкодовано потерпілій стороні 52 692,89 грн., але залишилась ще не відшкодована частина шкоди.
Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не повністю підпадає під положення ст.. 81 КК України, так як процес виправлення не досягнув тієї стадії, тому подане подання про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого ОСОБА_5 на даний момент є передчасним, тому у задоволенні подання слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1