Справа№ 693/143/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування арешту майна

03.03.2023 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 вказав, що згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2022р. в рамках кримінального провадження №0000099 від 24.05.2022р. за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві - ОСОБА_5 було проведено без його присутності обшук у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 04.10.2013р.

При ознайомленні з текстом ухвали про проведення обшуку ОСОБА_4 дізнався, що метою вказаного обшуку було відшукання особи, яка може бути причетна до злочинів, а саме - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , та яка за вказаною адресою може зберігати наркотичні засоби, психотропні речовини, грошові кошти, які здобуті злочинним шляхом, мобільні телефони, комп`ютерну техніку, сім карти, банківські картки, блокноти, чорнові записи, квитанції та інші документи, які матимуть значення для кримінального провадження.

З відшукуваною особою ОСОБА_6 ОСОБА_4 не знайомий і з моменту придбання ним 04.10.2013р. квартири вказана особа не проживала в ній та не була зареєстрована.

Під час проведення обшуку у квартирі ОСОБА_4 були вилучені його власні грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

ОСОБА_4 вважає, що грошові кошти були незаконно вилучені, тому з цього приводу неодноразово звертався з листами за вх. №Б-544 від 08.07.2022р. та за вх. №11799-22 до Територіального управління ДБР у м. Києві з проханням роз`яснити, де знаходяться належні йому кошти, і на яких правових підставах взагалі були вилучені.

01.09.2022р. ОСОБА_4 звернувся до Офісу Генерального прокурора з метою відшукання власних коштів, які були вилучені під час обшуку.

Згідно відповіді Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві, вбачається, що під час обшуку у квартирі ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено предмети, схожі на грошові кошти, а саме: купюри номіналом «100 гривень» у кількості 2 шт., «200 гривень» у кількості 159 шт., «500 гривень» у кількості 32 шт., «1000 гривень» у кількості 2 шт., на загальну суму 50 000 гривень; предмети, схожі на грошові кошти - купюри номіналом «100 доларів США» у кількості 100 шт., на загальну суму 10000 доларів США.

Крім того, після вилучення вказаних речей, останні визнані речовими доказами відповідною постановою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 12.07.2022р. у провадженні №757/16618/22-к клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задоволено та накладено арешт, в тому числі на вищевказане майно.

ОСОБА_4 вважає, що арешт майна накладено необґрунтовано, виходячи з наступного.

На підставі договору купівлі продажу квартири від 04.10.2013р., ОСОБА_4 є власником квартири по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту придбання ним квартири, тобто з 04.10.2013р., ніколи не була зареєстрована, не проживала та не проживає у його квартирі, і особисто з ОСОБА_9 він не знайомий.

У такий важкий час ОСОБА_4 залишився без засобів для існування. Він є людиною похилого віку, все життя складав собі на старість, має незадовільний стан здоров`я і потребує значних коштів на лікування.

У даному кримінальному проваджені ОСОБА_4 не являється ні обвинуваченим, ні підозрюваним, ні свідком і взагалі ніким.

Саме кримінальне провадження №0000099 постановою прокурора скеровано для подальшого досудового розслідування до Жашківського ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Згідно з приписами статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, ОСОБА_4 вважає, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба і майно, на яке був накладений арешт, підлягає поверненню йому як законному власнику.

Враховуючи вищевикладені обставини власник майна звернувся до слідчого судді з клопотанням та просив скасувати арешт, накладений на належні йому грошові кошти.

У судове засідання ОСОБА_4 не з?явився, але при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання без за його відсутності. Клопотання підтримав повністю та просив його повністю задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання розглянути на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2022р. в рамках кримінального провадження №0000099 від 24.05.2022р. за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого в м. Києві - ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 04.10.2013р., було проведено обшук без його присутності, під час якого у даній квартирі були вилучені власні грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 12.07.2022р. у провадженні №757/16618/22-к за клопотанням прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна на вилучені грошові кошти було накладено арешт.

Таким чином, у даному арешті відпала потреба.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення необхідно врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2022р. в рамках кримінального провадження №0000099 від 24.05.2022р., у зв?язку з втратою потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.107, 174, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження №0000099 від 24.05.2022р., на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- предмети, схожі на грошові кошти - купюри номіналом: «100 гривень» у кількості 2 шт., «200 гривень» у кількості 159 шт., «500 гривень» у кількості 32 шт., «1000 гривень» у кількості 2 шт., на загальну суму 50000 (п?ятдесят тисяч) гривень;

- предмети, схожі на грошові кошти - купюри номіналом: «100 доларів США» у кількості 100 шт., на загальну суму 10000 (десять тисяч) доларів США.

Зобов?язати уповноважених осіб ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належне йому як власнику майно, а саме:

- предмети, схожі на грошові кошти - купюри номіналом: «100 гривень» у кількості 2 шт., «200 гривень» у кількості 159 шт., «500 гривень» у кількості 32 шт., «1000 гривень» у кількості 2 шт., на загальну суму 50000 (п?ятдесят тисяч) гривень;

- предмети, схожі на грошові кошти - купюри номіналом: «100 доларів США» у кількості 100 шт., на загальну суму 10000 (десять тисяч) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 07.03.2023р. о 13 год. 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_10