КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2988/2022 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалуслідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора та зобов`язано старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000051 від 05 серпня 2019 року протягом трьох робочих днів з моменту отримання Офісом Генерального прокурора даної ухвали слідчого судді закрити кримінальне провадження № 0000051 від 05 серпня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий суддя мотивував рішення тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився 01.11.2019, відповідні процесуальні рішення про його продовження, уповноваженою на те особою, не прийнято. При цьому слідчий суддя першої інстанції зазначив у мотивувальній частині, що, зобов`язуючи прокурора закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, не втручається в дискреційні повноваження прокурора щодо визначення підстав для прийняття такого рішення.

Не погоджуючись із таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що слідчий суддя першої інстанції, зобов`язуючи прокурора закрити кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, вийшов за межі своїх повноважень, порушив процесуальну самостійність прокурора та вдався до оцінки доказів, що на даній стадії КПК не передбачено, та, як наслідок, прийняв рішення, яке не передбачено КПК.
Також апелянт посилається на те, що строки досудового розслідування не сплинули, оскільки на час зупинення строку досудового розслідування до його закінчення у кримінальному провадженні № 0000051 залишалося 3 дні (31.10.2019, 01.11.2019, 02.11.2019), і на даний час триває стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яка не включається у строки досудового розслідування.
Крім того прокурор вказує на те, що скарга захисника розглянута без виклику прокурора у судове засідання та з порушенням територіальної підсудності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без зміни, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів, наданих судом першої інстанції, вбачається, що 11 травня 2021 року захисником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подано прокурору клопотання про закриття кримінального провадження № 0000051 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та втрату чинності ст. 375 Кримінального кодексу України.
За результатами розгляду вказаного клопотання надано відповідь листом за № 14/1-37017-19 від 26 травня 2021 року за підписом прокурора у кримінальному провадженні № 0000051 заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про те, що у задоволенні клопотання відмовлено через невідповідність його доводів у частині перебігу строків досудового розслідування фактичним обставинам справи, а також через те, що ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК, у цьому кримінальному провадженні не повідомлялося.

18 травня 2021 року захисником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 до Офісу Генерального прокурора було подано скаргу на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000051, у якій він просив надати прокурору у кримінальному провадженні обов`язкові для виконання вказівки щодо прийняття процесуального рішення згідно з ч. 4 ст. 284 КПК через пропущення строків досудового розслідування та втрату чинності ст. 375 КК.

У відповідь на вказану скаргу листом за № 14/1-37017-19 від 21 травня 2021 року заступником Генерального прокурора ОСОБА_11 адвокату ОСОБА_8 надано відповідь, з якої убачається, що фактів недотримання розумних строків у вищевказаному кримінальному провадженні не встановлено, у зв`язку із чим підстави для надання відповідних вказівок прокурору щодо строків вчинення певних процесуальних дій або процесуальних рішень не вбачається.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 у порядку ст. 303 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000051, в якій просив зобов`язати старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні протягом трьох днів з моменту постановлення ухвали слідчого судді закрити кримінальне провадження № 0000051 від 05 серпня 2019 року.

Сторона захисту мотивувала тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 закінчився 01.11.2019, повідомлення про завершення досудового розслідування здійснено поза межами строку досудового розслідування. За наявності відповідних підстав для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК уповноваженим прокурором протиправно таке рішення не приймається, жодних дій, передбачених статями 283, 290 КПК України, стороною обвинувачення у встановлені законом строки не здійснено, обвинувальний акт у кримінальному провадженні не складено, до суду в межах строку досудового розслідування не скеровано, що, на переконання захисника, унеможливлює реалізацію обвинувачення вимог ст. 290 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора та зобов`язано старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000051 від 05 серпня 2019 року протягом трьох робочих днів з моменту отримання Офісом Генерального прокурора даної ухвали слідчого судді закрити кримінальне провадження № 0000051 від 05 серпня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Задовольняючи скаргу, слідчий суддя дійшов висновку, що строки досудового розслідування закінчилися 01.11.2019, однак відповідного процесуального рішення про його продовження уповноваженою особою не прийнято в межах строку досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України розпочалося поза межами строку досудового розслідування, а відтак, дане провадження не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, та є таким, що переслідує інші, ніж передбачено законом, цілі.
Постановою Верховного суду від 05.07.2022 касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 08.07.2021 щодо ОСОБА_9 , якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора скасовано, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У своїй постанові касаційний суд щодо повноважень слідчого судді, вказав, що захисник ОСОБА_8 міг звернутись зі скаргою в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000051, що полягала у невчиненні ним дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя та керуючись пунктом 3 частини 2 статті 307 КПК, слідчий суддя мав право, розглянувши скаргу, зобов`язати прокурора вчинити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК, не втручаючись у межі повноважень прокурора в кримінальному провадженні.

Водночас щодо права на апеляційне оскарження вказав, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах № № 237/1459/17 та 243/6674/17-к.

Натомість, слідчий суддя в ході розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 вийшов за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, визначені ст. 307 КПК, та зобов`язав старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000051 від 05 серпня 2019 року протягом трьох робочих днів з моменту отримання Офісом Генерального прокурора даної ухвали слідчого судді закрити кримінальне провадження № 0000051 від 05 серпня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 284 КПК. Тобто, своєю ухвалою слідчий суддя поклав на прокурора обов`язок щодо повного закриття кримінального провадження, який перебуває за межами повноважень останнього.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 26 КПК України реалізація принципу диспозитивності полягає у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Своєю ухвалою слідчий суддя поклав на прокурора обов`язок щодо повного закриття кримінального провадження, який перебуває за межами його повноважень, - постановив рішення, яке не передбачено кримінально процесуальний законом.
Окрім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор повідомив, що наразі досудове розслідування завершено, виконуються вимоги ст. 290 КПК України, наслідком чого є обов`язок прокурора виконати одну з дій, визначених ч. 2 ст. 283 КПК України. Обставини щодо строків досудового розслідування, на які посилається захисник у скарзі, можуть бути предметом перевірки судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання у випадку направлення обвинувального акту до суду.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва, розглядаючи скаргу захисникаОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді у зв`язку із істотним порушенням вимог КПК України - скасуванню з постановленням нової, якою у задоволенні скарги ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора та зобов`язано старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000051 від 05 серпня 2019 року протягом трьох робочих днів з моменту отримання Офісом Генерального прокурора даної ухвали слідчого судді закрити кримінальне провадження № 0000051 від 05 серпня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _______________ _____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4