Справа № 541/633/22
Провадження № 1-кс/541/338/2023
У Х В А Л А

30 березня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миргород заяву захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 1-кп/541/27/2023 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2022 року системою автоматизованого розподілу справ в провадження судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7 розподілено кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України.

При розгляді кримінального провадження 29.03.2023 захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 був заявлений усний відвід судді Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_7 та в подальшому надійшла письмова заява.

Мотивуючи вимоги заяви про відвід судді заявник вказує, що на етапі досудового розслідування відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.03.2022. Покладених обов`язків він дотримувався, а тому строк їх дії стороною обвинувачення продовжено не було у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України. ОСОБА_8 з 24.02.2022 проходить службу у військовій частині. 26.09.2022 обвинувачений вибув у відрядження на виконання бойового завдання, а тому не мав можливості взяти участь у судовому засіданні 12.10.2022 з поважних причин, про що завчасно повідомив суд. Однак, ухвалою суду від 12.10.2022 до нього застосовано примусовий привід за відсутності правових підстав, що завдало істотної шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_8 , які охороняються законом.

Крім того, 28.03.2023 суддя ОСОБА_7 ухвалила незаконне судове рішення, порушивши конституційні права та свободи обвинуваченого, а саме винесла ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на поважність неприбуття ОСОБА_8 в судове засідання, що підтверджувалося довідкою начальника медслужби військової частини та повідомленням Станції екстреної медичної допомоги, оскільки обвинувачений був звільнений від виконання службових обов`язків за станом здоров`я. Зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_8 ухиляється від судового розгляду, однак наявність тяжкої хвороби, не може розцінюватися як ухиляння від судового розгляду та переховування від суду. А тому таке упереджене ставлення судді ОСОБА_7 до обвинуваченого та сторони захисту загалом, неодноразове порушення конституційного права на свободу обвинуваченого за відсутності будь-яких правових підстав є проявом особистої зацікавленості у результатах розгляду кримінального провадження та упередженого ставлення судді. Разом з тим зазначав, що суддя ОСОБА_7 в судовому рішенні не надала правової оцінки його доводам під час розгляду клопотання про надання дозволу на затримання від 28.03.2023 та не зазначила мотивів їх не прийняття, а також в судовому рішенні не було зазначено з яких причин діагноз ОСОБА_8 неможливо віднести до тяжкої хвороби, як поважної причини неприбуття на виклик суду, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України. Крім того, в ухвалі суду не наведено міркувань з приводу не застосування суддею положень ч. 1 ст. 323 КПК України в частині накладення грошового стягнення на обвинуваченого чи застосування примусового приводу, якщо вважати, що його хвороба не є поважною причиною неприбуття на виклик суду. Зауважував, що розгляд клопотання про надання дозволу на затримання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Також зазначав, що в діях суду мається порушення принципу рівності перед законом і судом, оскільки клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи із долученими документами про хворобу було проігноровано, а клопотання прокурора про відкладення судового розгляду задоволено та відкладено розгляд справи на іншу дату, без перевірки наявності відповідних повноважень для участі інших прокурорів зі складу групи прокурорів у кримінальному провадженні. Тому такий прояв порушення рівності перед законом і судом свідчить про упереджене ставлення суду, на користь сторони обвинувачення.

Вказував на наявність позапроцесуальних відносини судді з прокурором, оскільки клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 було подано до початку судового розгляду та проголошення суддею клопотання сторони захисту щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Крім того, в судовому засіданні 29.03.2023 суддя ОСОБА_7 порушила принцип змагальності сторін, визначений ст. 22 КПК України та проявила ініціативу в оголошенні в розшук обвинуваченого, після чого прокурором було заявлене усне клопотання.

Як правову підставу для відводу судді захисник вказує положення п. 3, 4 ч. 1 статті 75 КПК України, а саме особисту заінтересованість судді ОСОБА_7 в результатах провадження, що викликає сумніви у неупередженості судді.

В судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги заяви про відвід судді ОСОБА_7 та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що суддя ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження проявляє особистий інтерес у результатах розгляду даної справи, оскільки неодноразово безпідставно порушувалися права обвинуваченого, а саме його конституційне право на свободу без належних для того підстав, а також ОСОБА_8 позбавляється права на лікування. З приводу застосування примусового приводу до обвинуваченого зазначав, що систематичної неявки до суду обвинуваченого взагалі не було. Крім того, неявка його в судові засідання 28.03.2023 та 29.03.2023 була пов`язана із втратою працездатності та до суду направлялося відповідне клопотання про відкладення розгляду справи з підтверджуючими документами. Натомість прокурором не було надано доказів на підтвердження переховування обвинуваченого. Зазначав, що повідомлення обвинуваченого про розгляд кримінального провадження шляхом направлення смс-повідомлення не є належним повідомленням, оскільки згода ОСОБА_8 не надавалася. Суду повідомив, що обвинувачений звернувся до Вищої ради правосуддя із дисциплінарною скаргою на дії судді ОСОБА_7 , а також до територіального управління ДБР розташованого у місті Полтаві із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки підстави для відводу є надуманими та свідчать про затягування розгляду кримінального провадження. З приводу довідки про перебування на лікуванні ОСОБА_8 зазначав, що обвинуваченого було оглянуто лікарем військової частини, однак військова частина та лікар знаходяться в Донецькій області, а тому яким чином отримана довідка не відомо. Щодо звернення із клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 зазначав, що необхідність у зверненні із даним клопотанням виникла після телефонного дзвінка у військову частину та отримання відомостей що обвинувачений хворіє, що свідчило про спосіб затягування розгляду кримінального провадження. Крім того вказував, що наявність хвороби ГРВІ не є підставою для перенесення судового засідання, а також повідомив, що на даний час місцезнаходження обвинуваченого не відоме, у військовій частині він не перебуває та за повідомленням працівників поліції за місцем проживання він також відсутній. Наголошував, що така поведінка обвинуваченого свідчить про намагання затягнути розгляд кримінального провадження.

Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_6 суду пояснив, що заявлений відвід судді ОСОБА_7 безпідставний та задоволенню не підлягає. В минулих судових засіданнях були погодженні дати наступного розгляду кримінального провадження, а тому хвороба ОСОБА_8 свідчить про затягування розгляду справи. Крім того, виходячи з положень п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я. Однак обвинувачений не знаходиться у медичному закладі та не хворіє на тяжку хворобу, а тому міг безперешкодно з`явитися в судове засідання. Твердження про позапроцесуальний статус судді та прокурора є нікчемними. Клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого було заявлено прокурором зважаючи на строки розгляду кримінального провадження та з метою швидкого розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_5 при розгляді заяви про відвід підтримав думку свого представника.

Суддя ОСОБА_7 щодо заявленого відводу надала наступні письмові пояснення. В її провадженні перебуває на розгляді кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Дана справа надійшла з обвинувальним актом 26.04.2022 року. На даний час триває стадія судового розгляду, досліджені судом письмові матеріали справи та триває стадія допиту свідків, розгляд справи відкладався на 27.03.2023 року та були зарезервовані дати з 28.03.2023 року по 31.03.2023 року. В судовому засіданні 29.03.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 заявив усно відвід, як головуючій по справі в зв`язку з мотивів підозри у її неупередженості до обвинуваченого, що він трактує як порушення рівності сторін у кримінальному провадженні озвучивши фразу про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_8 , коли це клопотання повинен піднімати прокурор як сторона обвинувачення. Зазначала наступне, що 27.03.2023 року та 28.03.2023 року обвинувачений в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, 28.03.2023 року прокурором спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального округу ОСОБА_3 подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та в зв`язку з тим, що обвинуваченого в судовому засіданні не було, прокурором заявлено клопотання про затримання обвинувачення з метою примусового приводу до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу та продовження розгляду справи, розгляд справи відкладено на 10 год. 30 хв. 29.03.2023 року. В судовому засіданні 29.03.2023 року прокурор доповів про невиконання приводу обвинуваченого ОСОБА_8 , в зв`язку з тим, що він відсутній за адресою реєстрації та у військовій частині, де він проходить службу. Вона як головуюча запитала прокурора щодо подальших дій суду, чи будуть якісь клопотання по цьому питанню, не виключаючи можливого розшуку, на що прокурором було заявилено клопотання про оголошення у розшук обвинуваченого ОСОБА_8 . При цьому адвокатом ОСОБА_9 заявлено їй відвід, а також відвід прокурору та секретарю судового засідання, які не вирішені до вирішення питання про відвід судді. Вважала, що відвід є надуманим та не об`єктивним, та є не чим іншим як зловживанням своїми процесуальними правами. Достеменно знаючи, що у неї як судді закінчується відрядження у Миргородському міськрайонному суді 19 квітня 2023 року, захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 всілякими шляхами здійснює перешкоди у закінченні розгляду даного кримінального провадження, що свідчить про переслідування мети затягти розгляд справи та зловживанням свого права на заяву про відвід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заяви про відвід суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частиною 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є:

1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання;

2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;

3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;

5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

7) несвоєчасне одержання повістки про виклик;

8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Прокурором в судовому засіданні повідомлено, що відомості про місцезнаходження ОСОБА_8 за місцем несення служби у військовій частині та за місцем проживання відсутні. Крім того, надані ксерокопії медичної документації, які підтверджують огляд ОСОБА_8 лікарем військової частини викликають сумніви, оскільки лікар знаходиться за місцем розташування військової частини у Донецькій області, а обвинувачений за повідомленням захисника у м. Миргород та лікується за місцем проживання, що унеможливлює його огляд лікарем зважаючи на значну відстань.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що дії захисника ОСОБА_4 направлені на затягування розгляду кримінального провадження, зважаючи на закінчення 19 квітня 2023 року у судді ОСОБА_7 відрядження у Миргородському міськрайонному суді, а тому відсутні підстави для задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 80-82, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 1-кп/541/27/2023 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1