справа № 361/5951/22
провадження № 1-кп/361/682/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілих - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000343 від 10 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітневе Броварського р-ну Київської області, громадянина України, не одруженого, працюючого на посаді водія ТОВ «ВСД Плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2022 року близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 0 км + 600 м автодороги Т-1026 «Бровари-Гора» в напрямку м. Бровари на території Броварського р-ну Київської області, у порушення вимог п. п. 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, якими передбачено: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, яким передбачено: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», після здійснення маневру обгону та повернення на свою смугу руху між двома попутними транспортними засобами, не обрав безпечну швидкість руху, в даних дорожніх та погодних умовах, які обумовлювалися вологим дорожнім покриттям, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зі сторони м. Бровари в напрямку с. Требухів Броварського р-ну Київської області.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 загинув на місці події, а пасажир цього автомобіля ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів правої променевої кістки, шилоподібного відростка ліктьової кістки та 6 ребра ліворуч, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, пасажир автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 - тілесні ушкодження у вигляді перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, струсу головного мозку, множинних саден обличчя, гематоми повік обох очей, а також забійної рани носа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. п. 2.3 б), д), 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 та тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, просив суворо його не карати, зазначив, що він повністю відшкодував потерпілим завдану шкоду, крім того, працює водієм, дана робота є єдиним джерелом його доходу, проживає та доглядає за бабусею похилого віку, якій 86 років, відтак йому потрібно транспортний засіб для доставлення останньої до медичних закладів, також його мати хворіє, кошти які збирали їй на оперативне втручання, враховуючи дорожню-транспортну пригоду, вчинену ним, були передані потерпілим в рахунок відшкодування завданої шкоди, проте його мати так і потребує подальшого оперативного втручання і він як син повинен працювати, щоб допомогти матері з необхідним лікуванням, з цих підстав просив не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні представник потерпілих - адвокат ОСОБА_5 підтвердив відшкодування обвинуваченим завданої потерпілим шкоди, при визначенні міри покарання вказав на те, що потерпілі просять не позбавляти ОСОБА_6 волі, а вважають за можливе визначити останньому іспитовий строк. Щодо додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то наполягають на даному виді, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченого загинула одна людина та двоє осіб отримали тілесні ушкодження.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає шире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, та вчинений з необережності, думку в судовому засіданні представника потерпілих, які при визначенні міри покарання просили не застосовувати до ОСОБА_6 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Також суд бере до уваги те, що шкода потерпілим повністю відшкодована, обвинувачений здійснює догляд за особою похилого віку, якій понад 85 років, що характеризує останнього з позитивної сторони.

Таким чином, суд призначає ОСОБА_6 покарання, яке відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дані про особу обвинуваченого, його поведінка після вчинення злочину, щире каяття, критична оцінка своєї протиправної поведінки та готовність нести кримінальну відповідальність у своїй сукупності з тяжкістю, обставинами та наслідками вчиненого ним кримінального правопорушення, не дають підстав призначити максимально можливе покарання, передбачене за вчинення злочину, в якому обвинувачується останній, а вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що він раніше не судимий, та дорожньо-транспортну пригоду скоїв з необережності, відшкодував збитки потерпілим, відсутність з боку потерпілих претензій, а також врахувавши думку представника потерпілих про не застосовування до обвинуваченого покаранння, пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Крім того, суд не вбачає необхідність застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки як пояснив обвинувачений в судовому засіданні, транспортний засіб йому потрібен для того, щоб утримувати себе, оскільки є єдиним джерелом доходу, так як згідно довідки від 17 березня 2023 року № 1/23 ТОВ «ВСД Плюс» ОСОБА_6 працює водієм на умовах повного робочого часу, доглядає за бабусею та допомагає матері, які потребують медичної допомоги, для чого йому також потрібно автомобіль та право керування ним для перевезення останніх на лікування.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати у провадженні на загальну суму 9 439 (дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 00 коп. (висновок № СЕ-19/111-22/38311-ІТ від 13.10.2022 на суму 1 887,80 грн; висновок № СЕ-19/111-22/38315-ІТ від 13.10.2019 на суму 1 887,80 грн; висновок№ СЕ-19/111-22/44885-ІТ від 27.10.2022 на суму 1 510,24 грн; висновок № СЕ-19/111-22/38320-ІТ від 27.10.2019 на суму 1 887,80 грн; висновок № СЕ-19/111-22/44299-ІТ від 25.10.2019 на суму 2 265,36 грн) стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 21121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто під відповідальне зберігання ОСОБА_11 - залишити на зберіганні останнього;

- автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А, - повернути ОСОБА_6 , знявши з цього автомобіля арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1