Справа№751/5229/22
Провадження №1-кс/751/1331/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Півнівщина, Городнянського району, Чернігівської області, громадянина України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000399, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 року,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, ОСОБА_8 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30.11.2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою «Чернігів-Городня-Сеньківка» у напрямку від м. Городні Чернігівського району Чернігівської області до м. Чернігова.

Рухаючись у вказаному напрямку, приблизно о 3 год. 25 хв., ОСОБА_5 діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості для безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого приблизно на 39 км + 400 м вказаної автодороги здійснив наїзд на бетонні блоки блокпосту.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події; пасажир ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, доставлений на лікування до КНП «Городнянської ЦЛ»; пасажир ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої травми грудної клітини, ЗЧМТ, СГМ, правобічного пневмотораксу, доставлений на лікування до КНП «Чернігівська обласна лікарня».

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій забов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9 а (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.11.2022, о 10 год. 55 хв., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України.

30.11.2022, о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зібрані фактичні дані у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286? КК України.

Слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: розуміючи, що покарання може бути пов`язане з позбавленням волі, з метою уникнення від покарання може залишити своє місце проживання і переховуватись від органу досудового розслідування та суду; ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані в суді, з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень, а також експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, які будуть проводити огляди транспортного засобу, та схиляти їх до винесення завідомо незаконного висновку; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_5 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Запобіжний захід тримання під вартою у даному випадку буде єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає що більш м`який запобіжний захід застосувати неможливо, оскільки враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру.

Враховуючи обставини провадження та те, що внаслідок вчинення злочину було спричинено загибель людини з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані докази.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Додатково пояснив, що запобіжний захід - тримання під вартою, є крайнім заходом, тому зазначені прокурором ризики не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Також, слідчим не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_5 не можливо обрати більш м`який запобіжний захід. Підозрюваний перебуває на службі у Збройних Силах України, є добровольцем. За місцем роботи характеризується добре. Він має сталі соціальні зв`язки, має матір. Тому , ризику того, що він може переховуватися немає. Ризики того, що підозрюваний буде впливати на свідків та потерпілих ніякими доказами не підтверджені.

Захисник ОСОБА_7 підтримав думку щодо обрання менш суворого запобіжного заходу. Просив врахувати, що на теперішній час підозрюваний активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, надає покази. Підстав вважати про порушення ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного немає.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників. Просить не позбавляти його волі, дати можливість служити далі. Пояснив, що він із квітня пішов добровольцем , на теперішній час переведений до військової частини на посаду оператора протитанкових керованих ракет. Раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. До служби проживав із матір`ю, яка має захворювання, що потребують лікування. Просить не позбавляти його волі, дати можливість спокутувати свою провину на службі, та надавати матері фінансову допомогу.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000399 розпочате 30.11.2022 року, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п.5).

30.11.2022 року о 10 год. 55 хв., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме : у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також експерта, спеціаліста та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність сім`ї та місця проживання.

Що стосується такого ризику як вплив підозрюваного на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 зараз перебуває на службі у Збройних Силах України, одразу після вчинення кримінального правопорушення був затриманий, відомостей щодо впливу на потерпілих та свідків матеріали провадження не містять, крім того об`єктивна сторона злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 може підтверджуватися письмовими доказами та висновками експертиз. Тому, слідчий дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела і наявність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Однак, такі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, призваний на військову службу за загальною мобілізацією, за час проходження служби на посаді оператора 2 відділення взводу протитанкових керованих ракет зарекомендував себе позитивно, матеріально забезпечений, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 182, 183, 194, 309, 392, 395 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст. 194 КПК України такі обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматись від спілкування із свідками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити, що обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України діють до 02 лютого 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повниц текст ухвали виготовлено 05 грудня 2022 року

Слідчий cуддя ОСОБА_1