У Х В А Л А
Справа № 185/10128/22

Провадження № 1-кс/185/2034/22

29 листопада 2022 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 від 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 від 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається з витягу з ЄРДР, доданого до матеріалів клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001323 розпочато 23.11.2022 року, за заявою, поданою гр. ОСОБА_4 , 1952 р.н. до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 22.11.2022 року.
Однак, до матеріалів клопотання додано копію постанови про визнання речовими доказами того майна, про накладення арешту на яке просить слідчий, яка датована 25 жовтня 2022 року, тобто за місяць до звернення ОСОБА_4 , 1952 р.н. до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими визнаються докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Не вдаючись до оцінки дотримання органом досудового розслідування вимог ч.2 ст.216 та ч.ч.1,2 ст.218 КПК України, вважаю за необхідне звернути також увагу на те, що додані до клопотання документи є такої якості, що унеможливлюють їх прочитання та правильне сприйняття змісту, що свідчить про низький рівень підготовки клопотання слідчим та безконтрольність прокурора під час його погодження.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Викладене свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання згідно ч.3 ст.172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 171, 172 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 від 23.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України- повернути для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1