Справа № 296/569/23
Ухвала

Іменем України

24 січня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у кримінальному провадженні №0000009 від 22.02.2022, -

встановив:

Слідчий слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області лейтенант юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000009 від 22.02.2022, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 06.10.1999 Сакським МРВ ГУ МВС України в Криму, 11.07.2000 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.07.2000 ОСОБА_7 при ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. Присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові.

Наказом Міністерства оборони України від 18.06.2005 №328 ОСОБА_7 був відряджений до ІНФОРМАЦІЯ_4 із залишенням на військовій службі, для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відповідно до (на 2014 рік).

Станом на 2014 рік ОСОБА_7 проходив службу у військовому званні майор.

Згідно Указу Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010, ІНФОРМАЦІЯ_5 перейменовано у Державне космічне агентство України (далі ДКА України).

Наказом Голови Державного космічного агентства України від 10.04.2013 №11-оф ОСОБА_7 призначений на посаду інженера лабораторії аналізу відділу управління космічними апаратами серії « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Центру управління польотами космічних апаратів (науково-випробувального) у складі ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі ІНФОРМАЦІЯ_8 ), який дислокувався в АДРЕСА_2 , та фактично проходив військову службу за місцем розташування майданчика № НОМЕР_2 вказаного ІНФОРМАЦІЯ_8 (місце дислокації АДРЕСА_3 ).

Під час проходження служби на вищевказаній посаді, ОСОБА_7 виконував завдання пов`язані з проведенням аналізу управління космічними апаратами серії « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

При цьому, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні майор, обіймаючи вищевказану посаду, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам України, в період збройного конфлікту, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України - державну зраду, за наступних обставин.

Так, на виконання кримінально - протиправного умислу, що полягав у переході на бік ворога у період збройного конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні клубу ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 ), не пізніше 19 березня 2014 року, в денний час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), отримав пропозицію від невстановлених на даний час представників Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) вступити до лав ЗС РФ та погодився з нею.

Також, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, ОСОБА_7 , незважаючи на прийняття керівництвом ДКА України, не пізніше 24 березня 2014 року, усного рішення, доведеного до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_8 та його структурних підрозділів, а також підрозділів кадрової політики, в телефонному режимі, про передислокацію ІНФОРМАЦІЯ_8 та його особового складу до АДРЕСА_2 , шляхом подачі військовослужбовцями ЗС України рапортів про їх переведення за власним бажанням до установ та філій ДКА України, розміщених на материковій частині України з подальшим їх призначенням на посади, з відповідним рапортом не звернувся.

Разом з тим, в кінці березня 2014 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 був прийнятий та розпочав військову службу на умовах окупаційної влади у « НОМЕР_3 Окремому командно-вимірювальному комплексі військ повітряно-космічної оборони ЗС РФ (в/ч НОМЕР_4 )» (вищевказане найменування було присвоєно незаконно НЦУВКЗ на початку 2015 року). У вказаному збройному формуванні Російської Федерації, ОСОБА_7 , займав ту саму посаду та виконував ті ж самі посадові обов`язки, які були в нього в НЦУВКЗ.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.111 КК України.

15.08.2022 постановою Генерального прокурора підслідність у кримінальному провадженні №0000009 від 22.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, визначена за слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області.

11.01.2023, у відповідності до вимог ст.ст.135, 276, 278 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Того ж дня, в порядку ст.135 КПК України, було здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області, для проведення за його участю необхідних процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні на визначені слідчим дати, а саме 16.01.2023, 17.01.2023 та 18.01.2023

Факт повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, а також його виклики слідчим підтверджуються відповідним протоколом процесуальної дії від 11.01.2023 з додатками, на яких зафіксовано відправка SMS-повідомлень на мобільний телефон дружини - ОСОБА_8 , яка спільно проживає з чоловіком, з текстом повідомлення про підозру та повісток про виклик ОСОБА_7 .

Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та виклики останнього слідчим, відповідно до вимог ч.1 ст.278, ч.3 ст.111, ч.8 ст.135 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), направлено захиснику, залишено близьким родичам (матері), а також опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Вказані факти підтверджуються роздруківками інформації з офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора та роздруківками аркушів газети «Урядовий кур`єр».

У зв`язку із неявкою ОСОБА_7 у вищевказані дати без поважних причин та неповідомленням про причини неприбуття, 19.01.2023 винесено постанову про оголошення останнього у розшук, здійснення якого доручено відділу Житомирському РВ Управління СБУ в Житомирській області.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор та слідчий обґрунтовують тим, що:

- наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ст.177 КПК України: підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, та інші злочини проти основ національної безпеки України;

- санкція злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 ;

- перебуваючи на волі ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини по справі та продовжити злочинну діяльність.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор наголосив на наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання. Додатково зазначила, що немає можливості узгодити позицію щодо клопотання з підзахисним ОСОБА_7 у зв`язку з його ймовірним перебуванням на території непідконтрольній Україні.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111 КК України, що підтверджується, зокрема: рапортами оперуповноваженого 1 сектору Житомирського РВ УСБУ в Житомирській області старшого лейтенанта ОСОБА_9 від 09 лютого 2022 року та від 15 серпня 2022 року; протоколами огляду від 05 серпня 2022 року, від 09 серпня 2022 року, від 21 грудня 2022 року, від 02 січня 2023 року; повідомленням Державного космічного агентства України; наказами Державного космічного агентства України №14-оф від 14.05.2014, №18-оф від 11.06.2014; витягом із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №328 від 12 травня 2015 року; витягом із наказу директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по стройовій частині) №74 від 12 травня 2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 листопада 2022 року; копією ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 січня 2023 року у справі №296/53/23; протоколом обшуку від 11 січня 2023 року; протоколом процесуальної дії від 11 січня 2023 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 19 жовтня 2022 року №КСЕ-19/106-22/10615-ФП; постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 19 січня 2023 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 листопада 2022 року.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.

Зокрема, існують ризики того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на обставини кримінального провадження №0000009 від 22.02.2022, а також, що підозрюваний ОСОБА_7 жодного разу не з`явився за викликом слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території України - АРК, оголошений в розшук.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується особливо тяжкий злочин, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 від 19 січня 2023 року підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Крім того, згідно матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_7 на даний час перебуває на території Автономної Республіки Крим, яка тимчасово непідконтрольна Україні (окупована).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176 178, 182 , 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1