Дата документу 29.11.2022
Справа № 334/4225/22
Провадження № 1-кп/334/619/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Оріхівського району Запорізької області, не одруженого, начальника військового наряду (командира 1-го відділення) 2-го патрульного взводу 3 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

установив:
Обвинувачений ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 04.02.2021 № 30 призначений на посаду начальника військового наряду (командиром 1 -го відділення) 2-го патрульного взводу 3 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Обвинувачений сержант ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника військового наряду (командира 1-го відділення) 2-го патрульного взводу 3 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та проходячи військову службу за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 10 «Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.07.2016 № 347/631, п. 4, 6 Розділу І, п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359, зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, відповідати за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, постійно мати зброю при собі, забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

З 20.08.2022 сержант ОСОБА_4 у складі зведеного підрозділу 1-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до бойового розпорядження командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 19.08.2022, виконував бойове завдання з охорони та оборони спостережного поста № М6, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно відомості обліку та закріплення зброї та боєприпасів від 30.08.2022, сержант ОСОБА_4 отримав особисту зброю пістолет Макарова 9мм, серії НОМЕР_3 , 1972 року випуску та 16 патронів калібру 9 мм, про що свідчить відповідний підпис сержанта ОСОБА_4 .

Починаючи з 20.08.2022, сержант ОСОБА_4 перебуваючи поза межами пункту постійної дислокації, діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, під час виконання службових обов`язків, закріплену за ним особисту вогнепальну зброю пістолет Макарова та патрони до нього, при собі не зберігав, а залишав їх без будь-якого нагляду та у вільному доступі сторонніх осіб, разом з особистими речами під ліжком, в місці тимчасової дислокації особового складу патрульного батальйону, за адресою: АДРЕСА_2 , легковажно розраховуючи, що вказане військове майно знаходиться у надійному місці.

Проте, 03.09.2022 приблизно о 13 год. 30 хв. сержант ОСОБА_4 , під час перевірки особистих речей виявив відсутність пістолета Макарова 9 мм, серії НОМЕР_4 року випуску вартістю 349,00 гривень та магазину з 8-ма патронами калібру 9 мм, загальною вартістю 56,18 гривень, у зазначеному місці, тим самим допустив втрату ввірених йому зброї та боєприпасів, що стало можливим внаслідок порушення правил їх зберігання, чим завдав державі майнової шкоди на загальну суму 405,18 гривень.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, свою вину визнав беззастережно повністю, просив призначити узгоджену міру покарання, згодний з умовами угоди, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. В судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді.

Прокурор та захисник також просили суд затвердити вказану угоду.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 413 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами узгоджено в угоді про визнання винуватості, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 3 ст. 413 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден, що засвідчив власноручним підписом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст..ст.468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, а саме: втрата ввірених для службового користування зброї, бойових припасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинені в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 413 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті строком на 2 (два) місяці.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1