30.03.2023
Справа № 331/652/23
Провадження № 1-кп/331/312/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001937 від 05.11.2022 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське, Василівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, одруженого, дітей на утриманні не має, працює торгівельним представником в ТОВ «ГІДРОТЕХПРОМ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2022 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «LADA LARGUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Набережна магістраль, зі сторони вул. Запорізька в напрямку вул. Українська в м. Запоріжжя. При цьому швидкість руху автомобіля керованого ОСОБА_3 була рівною приблизно 100 км/год, що перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху - 50 км/год.

В цей час, в районі будинку №2-Ж по вул. Українська, неповнолітній пішохід ОСОБА_7 , почав перетинати проїзну частину вул. Набережна магістраль, рухаючись справа наліво за ходом руху автомобіля ««LADA LARGUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , по регульованому світлофорним об`єктом пішохідному переходу, на червоний для себе сигнал світлофора.

Під час руху перед регульованим світлофорним об`єктом пішохідним переходом, водій ОСОБА_3 , продовжуючи рух з перевищенням дозволеної на даній ділянці проїжджої частини швидкості руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, який перетинав проїжджу частину вул. Набережна магістраль на забороняючий сигнал світлофора, діючи в порушення вимог п.п 12.4,12.9 б Правил дорожнього руху України, де вказано:

-12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год

- 12.9 б) водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4...», своєчасних заходів для зменшення швидкості не застосував, в результаті чого після виявлення пішохода, застосувавши міри екстреного гальмування запобігти наїзду на нього не зміг, та допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого автомобіля на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 .

В свою чергу, пішохід ОСОБА_7 , ігноруючи сигнал світлофора, нехтуючи заходами власної безпеки, раптово вибіг на проїзну частину вул. Набережна магістраль та перетинав її по регульованому світлофорним об`єктом пішохідному переході на червоний для себе сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.7. Правил дорожнього руху України, де вказано: «Якщо сигнал світлофора має вигляд силуету пішохода, його дія поширюється лише на пішоходів, при цьому зелений сигнал дозволяє рух, червоний - забороняє».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 5737 від 08.12.2022, пішоходу ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, а саме: «поєднана тупа травма голови, тулуб та кінцівок з множинними переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, на фоні наростання ознак шоку».

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/108-22/14300-ІТ від 09.12.2022 в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «LADA LARGUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, рухаючись з дозволеною в населених пунктах швидкістю та своєчасно реагуючи на небезпеку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та пояснив суду, що дійсно у той день він рухався по вул. Набережна магістраль, імовірно перевищив швидкість, але точно вказати не може. Після того, як він перестроївся у крайню ліву смугу, він почув сигнал від автомобіля, що рухався поруч, та побачив, що дорогу перебігає хлопець на червоний сигнал світлофора для нього. Він одразу екстренно загальмував, але уникнути наїзду не вдалося. Після ДТП він перебував у шоковому стані, залишався на місці події, після прибуття батьків хлопця вибачився перед ними та на сьогодні відшкодував шкоду у розмірі 10000 грн. Ще частину грошей сплатила фірма, на якій він працює. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки зараз він працює торгівельним представником та його робота повністю пов"язана із керуванням транспортним засобом. Оскільки у нього вагітна дружина, то крім нього немає кому заробляти на життя та утримувати родину. Просив врахувати і наявність провини потерпілого у даному ДТП.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї провини у вчинені кримінального правопорушення, судом, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його необережні дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, дружина перебуває у стані вагітності, працює торгівельним представником в ТОВ «ГІДРОТЕХПРОМ», за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, в добровільному порядку частково відшкодував матері загиблого моральну шкоду на суму 10 000 грн.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги думку потерпілої, яка не наполягала на реальному позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає за можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 основне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1,2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 грубо порушив два пункти Правил дорожнього руху України (значне перевищення допустимої швидкості руху), чим наражав оточуючих на небезпеку, легковажно розраховував на відвернення можливих суспільно-небезпечних наслідків від своїх неправомірних дій, а також тяжкі наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, які полягають у смерті потерпілого, що приводить суд до висновку про небезпечність для суспільства подальше збереження за обвинуваченим права керування транспортними засобами, а тому суд вважає за необхідне застосувати даний вид додаткового покарання.

При цьому, суд бере до уваги, що дійсно місце роботи обвинуваченого пов"язано із керуванням транспортним засобом та на сьогодні є джерелом його доходу, однак зазначає, що його професійна діяльність (торгівельний представник) може продовжуватися і із використанням громадського транспорту або найманого водія тощо, тому тимчасове позбавлення його права керування транспортним засобом не призведе до втрати ним роботи та доходу.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-інженерно-транспортні експертизи, судову фототехнічну експертизу, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 10 193 грн. 58 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Скасувати арешт автомобіля «LADA LARGUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року.

Речові докази:

- автомобіль «LADA LARGUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути за належністю ОСОБА_8 , як законному володільцю;

- ДВД -диск зберігати у матеріалах провадження прокурора.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 10 193 грн. 58 коп

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1