Справа № 461/1706/20
Провадження № 1-кп/461/89/22
УХВАЛА
про призначення повторної експертизи

01.11.2022 року місто Львів

Колегія суддів Галицького районного суду міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

встановила:

у провадженні колегії суддів Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004435 від 27.09.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Захисники обвинуваченого подали до суду клопотання про призначення експертного дослідження в межах даного кримінального провадження, у якому просили призначити щодо ОСОБА_6 повторну комплексну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого, доручивши її проведення Львівській філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторінгу наркотиків МОЗ України».

Подане клопотання в судовому засіданні підтримали захисники та обвинувачений, кожен окремо, наголосивши на тому, що проведення даного експертного дослідження усуне всі сумніви і протиріччя, які виникають у сторони захисту стосовно висновків експертів, які надані суду стороною обвинувачення.

Прокурор подав до суду письмові заперечення на клопотання сторони захисту, які підтримав в судовому засіданні. Проти задоволення клопотання заперечив. При цьому вказав, що матеріали кримінального провадження містять достатні належні і допустимі докази (експертні висновки), частина з яких надає відповіді на поставлені стороною захисту у клопотанні питання. Крім цього, прокурор зазначив, що колегія суддів 13.04.2022 та 13.05.2022 вже вирішувала клопотання сторони захисту про призначення повторної експертизи та оцінювала питання які необхідно дослідити, а у своєму черговому клопотанні жодних нових підстав сторона захисту не навела. Зазначив, що єдине питання в якому є розбіжність висновків експерта, залишається перебування ОСОБА_6 під час вчинення злочину в стані фізіологічного афекту, може враховуватися судом в сукупності з іншими доказами, про те не мають більшої сили чим інші докази, а встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених статтею 116 КК України, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є виключною компетенцією суду.

Статтею 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно п.2 ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.1. розділу VI «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998року №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) (далі - Інструкція), об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).
Згідно п. 6.3 розділу VI Інструкції, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.
Відповідно до п. 6.4. розділу VI Інструкції, основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Ухвалою про призначення експертизи від 13.04.2022 року на вирішення експертам були поставлені питання:

-Чи страждав обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_6 психологічним розладом здоров`я?

-Чи були в обвинуваченого ОСОБА_6 ознаки психологічної патології або нервово-психологічні впливи глибинних емоційних реакцій в момент скоєння ікримінованого йому кримінального правопорушення?

-Чи перебував обвинувачений ОСОБА_6 у момент вчинення ікримінованого йому кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання? Якщо так, то чи могло бути це зумовлено жорстким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого порушення з боку потерпілого?

-Чи міг обвинувачений ОСОБА_6 в момент скоєння ікримінованих йому протиправних дій розуміти характер і суспільну небезпеку вчинених дій?

-Чи перебував ОСОБА_6 на момент вчинення ікримінованих йому протиправних дій в стані фізіологічного афекту (або інших психологічних станах), що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

В подальшому експерт ОСОБА_9 в клопотанні щодо виконання ухвали суду від 02.05.2022 року вказує на неможливість провести експертизу в повному об`ємі, оскільки це «виходить за межі компетенції експерта за спеціальністю 14.1 «Психологічні дослідження». Але не відмовляється від проведення з умовою «узгодити формування вищевказаних питань».

Ухвалою про призначення експертизи від 13.05.22 року уточнено питання призначеної у кримінальному провадженні повторної судово-психологічної експертизи.

На вирішення експертів поставлено наступне питання:

-Чи перебував ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих йому протиправних дій в стані фізіологічного афекту (або інших психологічних станах), що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

На думку сторони захисту, експерт у своєму заключенні від 21.06.2022 року на надала обґрунтованої відповіді на поставлене судом питання і не спростувала інші експертні висновки, які дослідженні в судовому засіданні.

Згідно висновку експерта від 21.06.2022, Долішний перебував у негативному емоційному стані, а саме у стані кризи, з переважанням емоційних реакцій люті і гніву, який не досягнув рівня вираженості фізіологічного афекту, як психологічної підстави стану сильного душевного хвилювання, проте в момент вчинення інкримінованих йому протиправних дій міг впливати на окремі компоненти регуляції його поведінки, однак не позбавляв можливості повною мірою усвідомлювати характер власних дій та керувати ними.

В той же час згідно висновку судово-психіатричного експерта №172 від 18.12.19 року, експерти вказали, що «під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 , перебував в стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави стану сильного душевного хвилювання та за клінічними критеріями відповідає шизоїдному розладу особистості».

Крім цього, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 64 від 29 січня 2020 року, експерти дали протилежні, але конкретні відповіді, а саме ОСОБА_10 «перебував в стані фізіологічного афекту, як психологічної підстави стану сильного душевного хвилювання.», « ОСОБА_11 не перебував під час інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому емоційному стані, якій міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. Однак, як і в попередньому висновку експерти прийшли до висновку, що «досліджуваний відноситься до шизоїдного типу особистості»

Таким чином сторона захисту, обґрунтовуючи подане клопотання, зазначає, що аналіз проведеного експертом МВС ОСОБА_9 дослідження в сукупності з іншими експертизами дають підстави вважити, що вказаний висновок експерта є неповним, оскільки прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність об`єктивних обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні чи інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження з приводу поставлених питань та доцільності проведення повторного дослідження, перевіривши матеріали справи, зважаючи на те, що в ході розгляду кримінального провадження було досліджено ряд висновків експертів, проведених в межах даного кримінального провадження, у судовому засіданні отримано пояснення від експертів, які залучалися до проведення досліджень, і такі висновки містять ряд розбіжностей, які фактично є взаємовиключними, зокрема щодо стану обвинуваченого в момент вчинення інкримінованих дій (перебування чи не перебування у стані афекту), суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи доводи прокурора щодо попереднього клопотання сторони захисту яке було відхилене судом, колегія виходить з того, що попереднє клопотання сторони захисту містило інші мотиви та обґрунтування. Також, колегія враховувала фактичну можливість проведення дослідження з огляду на наявність відповідних експертів у експертній установі.

В даному конкретному випадку сторона захисту навела обґрунтовані мотиви призначення експертиз з посиланням на конкретні розбіжності та наявність підстав для їх усунення, які наведені вище, з якими колегія суддів погоджується.

Крім того, доводи прокурора щодо того, що єдине питання в якому є розбіжність висновків експерта, залишається перебування ОСОБА_6 під час вчинення злочину в стані фізіологічного афекту, може враховуватися судом в сукупності з іншими доказами, про те не мають більшої сили чим інші докази, а встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених статтею 116 КК України, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є виключною компетенцією суду, не можуть бути підставою для відхилення клопотання.

До такого висновку колегія приходить виходячи з того, що питання перебування ОСОБА_6 під час вчинення злочину в стані фізіологічного афекту є одним з ключових у даному кримінальному провадженні.

Також, стороною захисту, на відміну від попереднього клопотання, суду надано доказ можливості проведення експертизи у відповідній установі(наявність відповідних спеціалістів).

В свою чергу, згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, реалізуючи своє право на подачу доказів суду, сторона захисту вправі ініціювати питання проведення експертизи.

Заперечення прокурора фактично ґрунтуються на його суб`єктивній думці, яка є наслідком його власного тлумачення доказів у справі.

Разом з тим, прокурор фактично просить суд про те щоб колегія оцінила докази передчасно, не під час ухвалення вироку, як це передбачено законом, а під час розгляду клопотання, з чим суд погодитись не може.

Суд приходить до висновку, що задоволення клопотання забезпечить повноту та об`єктивність судового розгляду. На це, зокрема вказує той факт, що в розпорядження експертів буде надано більш обсяг інформації, а саме матеріали які долучено до обвинувального акту в процесі судового провадження, який вони зможуть врахувати під час дослідження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлене стороною захисту клопотання підлягає до часткового задоволення, адже проведення експертного дослідження запропонованого стороною захисту дозволить усунути наведені вище розбіжності та суперечності наведені вище, а отже сприятиме забезпеченню повноти та всебічності судового розгляду. Крім того, суд погоджується з доводами учасників процесу щодо виду експертизи, а питання слід визначити з врахування доводів усіх учасників процесу, виключивши з цього переліку питання які дублюються та дозволяють надати неконкретні відповіді, які можна тлумачити двояко.

Проведення експертизи слід доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторінгу наркотиків МОЗ України» (79000, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384-385 КК України.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 509 КПК України, суд
постановила:

Клопотання задовольнити частково.

Призначити у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повторну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, раніше не судимого, із залученням обвинуваченого.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Чи страждав ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому, згідно обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні діяння, на будь який психічний розлад?

- Чи міг ОСОБА_12 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому, згідно обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні діяння, за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії або керувати ними?

- Чи страждає ОСОБА_6 у даний час на будь-який психічний розлад?

- Чи здатний ОСОБА_6 у даний час за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії або керувати ними?

- Чи потребує ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру?

- Чи здатний ОСОБА_6 за своїм психічним станом брати участь в проведенні з ним процесуальних дій?

- Чи знаходився ОСОБА_6 на період вчинення інкримінованих протиправних дій у вираженому емоційному стані, що вплинув на його поведінку? Якщо так, то які особливості даного емоційного стану? Чи може такий стан розглядатись як психологічна підстава сильного душевного хвилювання і чи досягнув ОСОБА_6 на період вчинення інкримінованих йому протиправних дій рівня фізіологічного афекту?

Проведення експертизи доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторінгу наркотиків МОЗ України» (79000, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Скерувати в розпорядження експертів копії обвинувального акту та долучених до нього матеріалів кримінального (судового) провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2