Справа № № 585/1426/22
Номер провадження 1-в/585/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

01 березня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

представника виправної установи ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання згідно ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Вказане клопотання засуджений обґрунтовує тим, що він, будучи засудженим вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2016 р., з урахуванням вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2018 р., до покарання у виді 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, відбув 3/4 строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, працевлаштований до дільниці швейного цеху, хворіє на невиліковну хворобу, має 6 заохочень від адміністрації установи, тому просить застосувати до нього дію ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 у поданій ним заяві, просив справу розглянути за його відсутності та без проведення відео конференції через адміністрацію установи.

Так, зважаючи на клопотання засудженого, суд звертає увагу на те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії справ встановлено скорочені терміни, а заявник просить розглянути клопотання без його участі, захист його інтересів у судовому засіданні забезпечено адвокатом, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання і просив задовольнити. Підтвердив обґрунтування вказані в клопотанні.

Представник ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що засуджений у повній мірі не дотримався вимог, за яких можливе умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України, а саме, хоча останній і відбув більше ніж строку призначеного судом покарання, однак за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, має 2 стягнення та 7 раз заохочувався, працював певними періодами, на дату звернення із клопотанням - не працював за власним бажанням. Перевірка наведених обставин була проведена комісією РВК-56 та за її рішенням від 15.07.2021 року було винесено постанову про відмову ОСОБА_6 у поданні матеріалів до суду щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вказавши, що особа засудженого була ретельно перевірена уповноваженою комісією РВК-56, яка не знайшла підстав для ініціювання перед судом подання про його умовно-дострокове звільнення і таке рішення є обґрунтованим. Обставини та особисті характеристики засудженого станом на дату розгляду клопотання не змінились.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2016 р. за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років і 1 місяць, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2016 року скасовано в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , призначеного покарання за ч. 2, ч. 3 ст. 305 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно розпорядження даний вирок набрав законної сили 07 травня 2018 року.

Як вбачається з довідки про початок та закінчення строку покарання і про відбуту частину покарання Державної установи «Роменська ВК №56» від 15.07.2022, ОСОБА_6 засуджений Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2016 р. за ст.ст. 27 ч. 3, 305 ч. 3, 307 ч. 2, 311 ч. 3, 70 ч. 1, 71 до 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна із зарахуванням в строк з 18.02.2016 року по 07.05.2018 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України, початок строку: 26.12.2016 р., кінець строку: 27.12.2023 р., станом на 21.07.2022 р. відбув 8 р. 7 міс. 24 дн., не відбув 1 р. 5 міс. 6 дн.

Відповідно до характеристики від 15.07.2022 р. засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.02.2016 року. Під час утримання в СІЗО до праці не залучався, допускав порушення режиму тримання, мав 2 стягнення, адміністрацією установи не заохочувався. Прибув до Роменської ВК (№ 56) 14.07.2018 р., за час відбування покарання характеризувався як з негативного, так і з позитивного боку, але поведінка не стійка, допускав порушення режиму тримання, має 4 стягнення, адміністрацією установи заохочувався 7 разів. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, намагається виконувати їх законні вимоги, в даний час на основному виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням працювати, на профілактичних обліках в установі не перебуває, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам та вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже. За характером спокійний. У відношенні до оточуючих безконфліктний, товариський. Вину у скоєному злочині визнав частково, не розкаявся.

Згідно з довідки про початок та закінчення строку покарання і про відбуту частину покарання Державної установи «Роменська ВК №56» від 21.02.2023, ОСОБА_6 засуджений Октябрського районного суду м. Полтави від 26.12.2016 р. (з урахуванням вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2018 р.) за ст.ст. 27 ч. 3, 305 ч. 3, 307 ч. 2, 311 ч. 3, 70 ч. 1, 71 до 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна із зарахуванням в строк з 18.02.2016 року по 07.05.2018 року згідно ст. 72 ч. 5 КК України, початок строку: 26.12.2016 р., кінець строку: 27.12.2023 р., станом на 01.03.2023 р. відбув 9 р. 3 міс. 4 дн., не відбув 9 міс. 26 дн.

При цьому 15.07.2021 року установою було проведено засідання комісії ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» по розгляду матеріалів засуджених, які згідно ст. 81 КК України, підпадають під умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Постановою вказаної комісії було прийнято рішення про відмову ОСОБА_6 у поданні матеріалів до суду щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

З досліджених матеріалів вбачається, що такі висновки уповноважених службових осіб колонії щодо того, що ОСОБА_6 не набув права на застосування до нього пільги, визначеної ст. 81 КК України, ґрунтуються на матеріалах особової справи засудженого, а також належним чином вмотивовані.

Так, ч. 2 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.до особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З аналізу чинного законодавства і положень внутрішніх інструкцій та рекомендацій, розроблених на основі Кримінально-виконавчого кодексу України, під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне:- під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо. Засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства тобто є ресоціалізованою. Оцінку ступеня виправлення здійснюють представники адміністрації колонії на підставі матеріалів особової справи. У матеріалах особової справи містяться різного роду документи, які підтверджують підстави перебування засудженого у місцях відбування покарань, характеристики на засудженого, копії усіх заяв та клопотань засудженого, витяги з наказів та постанови про застосування до засудженого засобів заохочення та постанов про застосування стягнень, а також інша інформація на засудженого; - під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.

Вся вищевказана інформація відображається у характеризуючих засудженого матеріалах.

Вбачається, що засуджений ОСОБА_6 станом на день розгляду клопотання відбув більше трьох чвертей призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, за період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, був працевлаштований в установі відбування покарання певними періодами, на день звернення до суду з клопотанням, має 7 заохочень, однак раніше мав 4 стягнення, які насьогодні рахуються погашеними, у соціально-виховних заходах участі не приймає та відноситься до них байдуже, що свідчить про не досягнення мети кримінального покарання, а тому суд приходить до висновку, що засуджений не довів своє виправлення та звільненню умовно-достроково від відбування покарання не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання згідно ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7