Справа № 277/238/23
УХВАЛА

"01" березня 2023 р. смт Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у смт Ємільчине клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 25.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 року до Ємільчинського районного суду надійшло зазначене вище клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та яким керував ОСОБА_6 , який є речовим доказом в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 24.02.2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , по автодорозі від с. Миколаївка в напрямку автодороги Київ-Ковель, перевозячи на передньому правому пасажирському сидінні ОСОБА_7 , не врахував дорожню обстановку, стан проїжджої частини, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого на заокругленні дороги ліворуч, не впорався з керуванням та з`їхав на праву обочину, а в подальшому в кювет, де автомобіль перекинувся, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому першого пальця лівої кисті та був доставлений до Олевської ЦРЛ.

Під час проведення огляду місця події 25.02.2023 року до ВП №1 Звягельського РВП було вилучено автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Слідчий СВ ВП №1 зазначив, що необхідно накласти арешт на вказаний автомобіль, оскільки з ним необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав клопотання про накладення арешту на майно.

ОСОБА_5 , якому належить автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином телефонним зв`язком, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 25.02.2023 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про те, що 24.02.2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , по автодорозі від с. Миколаївка в напрямку автодороги Київ-Ковель, перевозячи на передньому правому пасажирському сидінні ОСОБА_7 , не врахував дорожню обстановку, стан проїжджої частини, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого на заокругленні дороги ліворуч, не впорався з керуванням та з`їхав на праву обочину, а в подальшому в кювет, де автомобіль перекинувся, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому першого пальця лівої кисті та був доставлений до Олевської ЦРЛ.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.02.2023 року проведеного слідчим СВ ВП №1 ОСОБА_3 слідує, що на автодорозі від с. Миколаївка в напрямку автодороги Київ-Ковель виявлено автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який вилучено до ВП №1 Звягельського РВП.

Згідно ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 від 25.02.2023 року вилучений автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000041.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом..

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час оглядів, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 25.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який є речовим доказом в кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1