Справа №-627/837/18 Провадження №-1-кп/613/11/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Богодухові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.07.2015 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.4 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова, згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 24.09.2014 року по 22.10.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, 22.10.2015 року звільнений умовно-достроково від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці 6 днів;

15 квітня 2019 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців арешту;

10 червня 2019 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох місяців арешту;

за ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи раніше судимим 13.07.2015 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ч.1, ч.4 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 28 лютого 2018 року, в першій половині дня, у ОСОБА_5 , який знаючи заздалегідь, що в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ніхто не проживає, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Тому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_2 , знаючи заздалегідь, що господаря даного домоволодіння немає вдома, взявши із собою санчата, прийшов до вищевказаного домоволодіння, та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці відчинив хвіртку, яка не була зачинена на запираючий пристрій та проник на територію подвір`я цього домоволодіння, після чого продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будинку, де відчинивши вхідні двері, які не були зачинені на запираючий пристрій, таємно проник до приміщення будинку звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав 2 газові плити на 4 конфорки, з чорного металу, загальною вагою 37 кг, вартістю 243 грн. 46 коп.; 1 апарат газовий водонагрівальний АГВ - 80 з чорного металу, вагою 85 кг., вартістю 559 грн. 30 коп.; 2 сталевих радіатори центрального опалення з чорного металу, загальною вагою 39,8 кг., вартістю 261 грн. 88 коп.; 1 металеве ліжко з чорного металу, вагою 25 кг., вартістю 164 грн. 50 коп.,загальною вартістю 1 229 грн.14 коп.

Після цього ОСОБА_5 довів свій злочинний намір до кінця, а саме: викрадені ним речі склав на санчата і з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, тим самим обернув його на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 229 грн. 14 коп.

Крім того 01 березня 2018 року, в першій половині дня, у ОСОБА_5 , який знаючи заздалегідь, що в будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , ніхто не проживає, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_3 , знаючи заздалегідь, що господаря даного домоволодіння немає вдома, зі сторони городу, прийшов до вищевказаного домоволодіння, та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, переступивши через дерев`яний паркан, який лежав на землі, проник на територію подвір`я цього домоволодіння, після чого продовжуючи свої умисні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будівлі літньої кухні, де побачив розбиту віконну шибку, після чого, переліз через віконний проєм та таємно проник до приміщення літньої кухні, звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав 1 металевий лист у вигляді лому з чорного металу, вартістю 120 грн., 1 чугунну плиту загальною вагою 15 кг в комплекті з колісниками у вигляді лому з чорного металу, вартістю 90 грн.,загальною вартістю 210 грн.

Після цього ОСОБА_5 довів свій злочинний намір до кінця, а саме викрадені ним речі склав у білий полімерний мішок, який знайшов у приміщенні літньої кухні і з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, тим самим обернув його на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 210 грн.

Крім того, 11 квітня 2018 року о 14:00 год., у ОСОБА_5 , який знаючи заздалегідь, що в будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_8 , ніхто не проживає, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Тому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння АДРЕСА_4 , знаючи заздалегідь, що господаря даного домоволодіння немає вдома, зі сторони городу, прийшов до вищевказаного домоволодіння, та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, відчинив хвіртку, яка була зачинена на запираючий пристрій та проник на територію подвір`я цього домоволодіння, після чого продовжуючи свої умисні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будівлі літньої кухні, де за допомогою викрутки, яку останній прихопив із собою, витягнув скляну шибку, в одному із вікон будівлі літньої кухні, переліз через віконний проєм та таємно проник до приміщення літньої кухні, звідки умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав 1 алюмінієву вутятницю, вагою 3 кг брухту алюмінію, вартістю 94 грн. 98 коп., 2 алюмінієвих каструлі, загальною вагою 400 грамів брухту алюмінію, вартістю 12 грн. 66 коп., 1 алюмінієву каструлю, вагою 300 грамів брухту алюмінію, вартістю 9 грн.49 коп., 1 алюмінієву каструлю, вагою 1,5 кг брухту алюмінія, вартістю 47 грн. 49 коп., 1 металевий ящик, з нержавіючої сталі, вагою 2,5 кг брухту нержавіючої сталі, вартістю 63 грн. 32 коп.,загальною вартістю 227 грн. 94 коп.

Після цього, ОСОБА_5 довівши свій злочинний намір до кінця, а саме: викрадені ним речі склав у білий полімерний мішок, який знайшов у приміщенні літньої кухні і з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, тим самим обернувши його на свою користь і розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 227 грн. 94 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України не визнав,позов не визнав,від надання показань відмовився.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до змісту якої просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в скоєних кримінальних правопорушеннях знайшла своє повне підтвердження наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

По епізоду крадіжки майна ОСОБА_6 вина обвинуваченого підтверджується наступними показаннями та доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що про скоєння крадіжки його майна він дізнався від сусіда ОСОБА_9 вважав, що обвинувачений потрапив до будинку через вхідні двері, які були відчинені, на території домоволодіння був слід від санок;

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що взимку 2018 року він відвозив ОСОБА_11 до пункту прийому металобрухту в с.Пархомівка, з брухтом чорного металу, після здачі якого частину грошей ОСОБА_5 заплатив йому за перевезення;

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він в березні 2018 року був понятим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де бачив на території домоволодіння сліди від санок, відчинену хвіртку та сліди, які вели в сторону лісу, підтвердив факт скоєння крадіжки майна належного ОСОБА_6 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в березні 2018 року до нього приїздив ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , привезли з собою водонагрівач АГВ 80, який він придбав у обвинуваченого за 400 грн. Уточнив, що придбати вказаний нагрівач йому запропонував саме ОСОБА_14 . Через декілька днів ОСОБА_14 з ОСОБА_15 привезли йому металеве ліжко та чотирьохконфорочну газову плиту, які він придбав у ОСОБА_16 також за 400 грн. Пізніше йому стало відомо, що ці речі було викрадено.

Витягом з ЄРДР № 0000104 від 02.03.2018 року, відповідно до якого 2 березня 2018 року до чергової частини Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 про те, що в період часу з листопада 2017 року по 02.03.2018 невідомі особи шляхом проникнення до дачного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і належить заявнику, здійснити крадіжку металевих речей;

Протоколом огляду місця події від 2 березня 2018 року за участю власника ОСОБА_6 , за яким було оглянуто місце пригоди, а саме: домоволодіння за дресою - АДРЕСА_2 , яким зафіксована обстановка скоєного злочину, в т.ч. пошкодження дерев`яних дверей будинку вищевказаного домоволодіння та фототаблицею до нього;

Висновком товарознавчої експертизи №2174 від 22 травня 2018 року підтверджується вартість викраденого майна.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, в ході слідчого експерименту останній розповів та показав на місці про обставини скоєного ним 28.02.2018 року злочину, а саме вказав на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де він показав та пояснив, що з приміщення будинку викрав 2 газових плити по 4 конфорки, 1 апарат АГВ-80, 2 шт. сталевих радіатора центрального опалення, 1 металеве ліжко та фототаблицею до нього. Після чого обвинувачений привів та показав на місце за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_13 , якому він продав викрадені речі. Викрадені речі йому допоміг перевезти його знайомий ОСОБА_10 . Уточнив, що ні ОСОБА_10 ні ОСОБА_13 , якому він продав речі не було відомо, що вказане майно є викраденим.

По епізоду крадіжки майна ОСОБА_7 вина обвинуваченого підтверджується наступними показаннями та доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що ОСОБА_7 в 2018 році повідомила йому, що у неї було скоєно крадіжку посуду, металевих речей, газової плити та частин до плити.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він взимку перевозив ОСОБА_5 до пункту прийому металобрухту, при цьому, останній мав при собі брухт чорного металу у невеликій кількості, приблизно два оклунки загальною вагою 15 кг. Після здачі металу він підвіз Бондаря до центру селища;

Витягом з ЄРДР №0000203 від 11.05.2018 року, відповідно до якого 10 травня 2018 року до чергової частини Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 про те, що в період часу з лютого 2018 року по 10.05.2018 року, невідомі особи, проникли до приміщення будівлі літньої кухні, звідки викрали металеву плиту з колісниками та металевий лист, внаслідок чого останній спричинили матеріальну шкоду;

Протоколом огляду місця події від 17 травня 2018 року за участю ОСОБА_7 , за яким було оглянуто місце пригоди, а саме: домоволодіння АДРЕСА_3 , в ході огляду літньої кухні було встановлено, що була витягнута і розбита скляна шибка, також було виявлено пошкодження металевої плити, з підлоги біля плити викрадено металевий лист. Також в ході огляду будівлі погребу було виявлено відсутність двох металевих драбин. Також на території подвір`я даного домоволодіння малася колонка, з місця знаходження якої було викрадено металевий лист та кран та фототаблицею до нього;

Висновком судової товарознавчої експертизи №2428 від 23 червня 2018 року підтверджується вартість викраденого майна.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, в ході якого останній розповів та показав на місці про обставини скоєного ним злочину, а саме вказав на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де він показав та пояснив, як з приміщенні літньої кухні 01.03.2018 року, до якого він проник через віконний проєм, здійснив крадіжку речей, в т.ч. металевого листа, яким була оббита плита. Після чого показав та розповів як відвіз викрадені речі жінці на ім`я ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_7 , за що отримав грошові кошти. Викрадені речі йому допоміг перевезти його знайомий ОСОБА_10 . Уточнив, що ні ОСОБА_10 ні жінці, якій він продав речі не було відомо, що вказане майно є викраденим.

По епізоду крадіжки майна ОСОБА_8 вина обвинуваченого підтверджується наступними показаннями та доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що про крадіжку його майна він дізнався від сусідки, яка зателефонувала 12-14 квітня 2018 року. Приїхавши 16 квітня 2018 року до свого домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та зайшовши до приміщення літньої кухні він виявив відсутність шибки, решітка була зірвана та приставлена на місце. При цьому він виявив зникнення битону, тюнера, патефона, плитки, колісників. Уточнив, що вказані в обвинувальному акті речі, які були викрадені знаходилися в приміщенні літньої кухні. Зазначив, що 29 квітня 2018 року до нього приїздив ОСОБА_5 та повідомив, що скоїв у нього крадіжку майна із кухні, яке виніс через вікно, при цьому обіцяв шкоду відшкодувати, але так нічого і не відшкодував. Уточнив, що викрадене майно належало його батькам, а тепер належить йому як спадкоємцю. Також зауважив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_5 повідомив, що шибку з вікна витяг за допомогою викрутки. Зазначив, що за 7-10 днів до вищевказаних подій він був в літній кухні вищевказаного домоволодіння та все було на місці. Вважав необхідним призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , допитаної в судовому засідання, яка пояснила, що 13 квітня 2018 року зателефонувала сусідка та повідомила, що в їх домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 відчинена хвіртка. По приїзду вони виявили, що в кухні було витягнуте вікно, зняті плити, зник розширювальний бачок, каструлі, ложки. В ящику зникли тюнер, газові конфорки, також була знята плита, на горищі відсутній битон. Пізніше обвинувачений показував, де що він брав, обіцяв повернути тюнер, але так і не повернув. Під час слідчого експерименту ОСОБА_5 вказав, як скоював крадіжку та підтвердив факт скоєння крадіжки саме з приміщення літньої кухні. Уточнила, що за тиждень до 13 квітня 2018 року вони приїжджали додому та все було на місці. Після факту крадіжки з кухні зникли: ложки, каструля, частина плити, гусятниця, вилки, алюмінієвий ящик, нічого з вказаного повернуто не було.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що обвинувачений декілька років тому, влітку 2018 року, приносив якісь речі, в тому числі алюмінієвий таз та алюмінієвий битон та пропонував їй ці речі придбати. Привозив ці речі він на «старих жигулях» темно-коричневого кольору.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що у 2018 році було вчинено крадіжку з будинку ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 та він допомагав ремонтувати решітки на вікнах літньої кухні вищевказаного домоволодіння. У цей час до будинку під`їхав автомобіль з якого вийшов ОСОБА_5 та попрохав покликати власника будинку. Після того, як ОСОБА_8 вийшов до ОСОБА_5 останній повідомив, що саме він викрав речі з приміщення літньої кухні та попросив вибачення, при цьому уточнив, що серед списку викрадених речей були: ложки, вилки, газові конфорки, металевий ящик. Під час спілкування ОСОБА_22 обіцяв відшкодувати шкоду. Крадіжку майна із будинку ОСОБА_22 заперечував. Повідомив, що викруткою зняв решітку з вікна літньої кухні та проник до літньої кухні саме через нього.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що в кінці квітня 2018 року ОСОБА_8 запросив його допомогти відремонтувати решітки на вікнах його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 та вони разом з ОСОБА_24 ремонтували, а саме обварювали решітки на приміщенні літньої кухні. В цей час до домоволодіння ОСОБА_8 під`їхав ОСОБА_22 та повідомив власнику, що це він проник до приміщення літньої кухні з боку городу, перед цим відірвавши решітку. Вказав, що з приміщення літньої кухні він взяв каструлі, ложки, форсунки на газові плити та металевий ящик, які виносив через вікно. При цьому ОСОБА_22 повідомив, що хоче все повернути власнику.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що йому від сусідів стало відомо про скоєння ОСОБА_5 крадіжки з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Показаннями свідка ОСОБА_25 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що проживає неподалік від домоволодіння ОСОБА_8 , яке вона періодично відвідувала, оскільки в 2018 році в ньому ніхто не проживав. Бачила, що в приміщенні літньої кухні та будинку було витягнуте вікно та була відкрита хвіртка домоволодіння з боку лісу. Зазначила, що в приміщенні кухні була розібрана плита не було верхньої металевої частини плити, каструль. Пізніше власники будинку також повідомили, що з горища на будинку зник розширювальний бачок. Також зазначила, що вона була присутня під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, останній на місці показував, як скоював крадіжку металевого ящика, металевої кришки з плити, каструль, ложок алюмінієвих. Також під час слідчого експерименту повідомив, що потрапив до приміщення літньої кухні через шибку у вікні, зазначив, що викрадене виніс до лісу через хвіртку. При цьому ОСОБА_5 розповідав все сам, без впливу чи тиску працівників поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що в кінці березня на початку квітня 2018 року він допомагав ОСОБА_5 в перевезенні металу на своєму автомобілі. Зазначив, що у вказаний період часу він під`їхав до соснового лісу, де його чекав ОСОБА_5 з мішком. Уточнив, що забирав ОСОБА_5 він неподалік від домоволодіння ОСОБА_8 навпроти його будинку. Після чого він відвіз ОСОБА_5 до пункту прийому металобрухту, який знаходиться в смт.Краснокутськ. Зазначив, що в мішку у ОСОБА_22 знаходився металевий ящик, а в ящику знаходилися речі схожі на металевий посуд. Після повернення ОСОБА_5 з пункту прийому металобрухту, останній дав йому гроші за перевезення.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_8 , навесні близько 3-х років назад помітила працівників поліції поряд з будинком ОСОБА_8 , після чого їй стало відомо про крадіжку з його будинку.

Витягом з ЄРДР №0000158 від 16.04.2018 року, відповідно до якого 15 квітня 2018 року до чергової частини Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення на 102 про те, що в період часу з жовтня 2017 року по 15.04.2018 невідомі особи, шляхом виставлення скляної шибки та перепилювання металевої решітки, проникли до дачного будинку АДРЕСА_4 , який належить гр. ОСОБА_8 , який проживає в АДРЕСА_8 , звідки викрали 2 металеві плити, алюмінієві каструлі, алюмінієвий бідон та інші речі домашнього вжитку, внаслідок чого, останньому спричинили матеріальну шкоду;

Протоколом огляду місця події від 15 квітня 2018 року за участю ОСОБА_8 , за яким було оглянуто місце пригоди, а саме: домоволодіння АДРЕСА_4 , в ході огляду одного з приміщень сараїв було встановлено, що з дерев`яних дверей зірвана металева дужка. Також оглядом літньої кухні на території цього ж домоволодіння встановлено, що з вікна знята скляна шибка, в приміщенні літньої кухні було виявлено розібрану газову плиту у якої відсутні конфорки. В ході огляду приміщення будинку встановлено, що у веранді вибито скляну шибку та зламано дерев`яну рамку, пошкоджено металеву решітку, всередині будинку виявлено відсутність металевої плити, конфорки, металевої решітки, алюмінієвого бідону та фототаблицею до нього.

Протоколом одночасного допиту осіб від 12 травня 2021 року, а саме свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , які підтвердили, що під час їх перебування 29.04.2018 року на території дачного домоволодіння ОСОБА_8 , приїхав ОСОБА_5 та зізнався в скоєнні ним крадіжки з території вищевказаного домоволодіння. Підтвердив, що він дійсно проникав до літньої кухні даного домоволодіння, витягнувши шибку з вікна за допомогою викрутки. Також зазначив, що з приміщення літньої кухні він викрав ложки, каструлі, металевий ящик, конфорки із плити.

Висновком судової товарознавчої експертизи №2173 від 21 травня 2018 року підтверджується вартість викраденого за даним епізодом майна.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.07.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, в ході якого останній розповів та показав на місці про обставини скоєного ним злочину, а саме вказав на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , де він показав та пояснив, як з приміщенні літньої кухні на початку квітня 2018 року, до якого він проник через віконну шибку, витягнувши металеву решітку, здійснив крадіжку металевого ящика з нержавіючого металу, також показав на місце у приміщенні будівлі літньої кухні, звідки він вчинив крадіжку алюмінієвих ложок та вилок. Також вказав, що зі столу він викрав алюмінієві каструлі та алюмінієву вутятницю Після чого показав та розповів як відвіз викрадені речі жінці на ім`я ОСОБА_18 за адресою: смт.Краснокутськ Харківської області, за що отримав грошові кошти. Викрадені речі йому допоміг перевезти його знайомий ОСОБА_10 . Уточнив, що ні ОСОБА_10 ні жінці, якій він продав речі не було відомо, що вказане майно є викраденим.

Вислухавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність, в межах пред"явленого обвинувачення, винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях - злочинах та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, інше приміщення.

Невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні вказаних вище кримінальних правопорушень та відмову від надання показань суд визнає як спосіб захисту та спробу уникнення відповідальності.

Повідомлення обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України суд оцінює критично, як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання за скоєне, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вони спростовуються показами потерпілих і свідків, пояснення яких на досудовому розслідуванні та під час судового слідства є чіткими, послідовними та узгодженими між собою та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керується вимогами ст.65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та вважає наявною обставину, що обтяжує покарання (рецидив злочинів).

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вказану вище обставину (рецидив злочинів) не було зазначено в обвинувальному акті як таку, що обтяжує покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Визнання цієї обставини відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК України, в зв`язку з чим суд її не визнає такою, що обтяжує покарання для обвинуваченого.

Суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України скоєні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є тяжкими, характеристику особистості обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, в т.ч. за корисливі злочини, при цьому раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, тривалий час не працює, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, шкоду не відшкодовано. Відповідно до висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Згідно вимог ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1,3 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Зважаючи на викладене, заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 227 грн. 94 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі як такий, що підтверджується наявними матеріалами справи, висновком судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів

Потерпілим ОСОБА_8 до суду було подано цивільний позов, в якому він просить суд стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Завдану моральну шкоду потерпілий мотивує тим, що внаслідок викрадення належного йому майна та перенесених з цього приводу страждань, в нього постійно почав виникати головний біль. Він є особою похилого віку, пенсіонером, інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та йому категорично заборонено нервувати. Внаслідок вчиненого злочину та перенесених ним страждань в нього порушився сон, він став стривоженим та дратівливим. Часто почали виявлятися емоційні спалахи, збудливість та внаслідок таких емоційних навантажень страждав не тільки він, але і його родина. В зв`язку з чим, на думку ОСОБА_8 йому було спричинено емоційні та психічні страждання, які на його думку виражаються в спричиненні йому моральної шкоди в заявленому розмірі.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зважаючи на викладене вище,позов потерпілого ОСОБА_8 щодо відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що дійсно протиправними діями обвинуваченого потерпілому були заподіяні цілком природні душевні страждання, що спричинило ряд негативних змін у його психічному стані, оскільки він зазнав душевних страждань, пережив емоційний стрес, оскільки було порушено недоторканність його житла, що також спричинило погіршення матеріального становища потерпілого. Однак ці протиправні дії до істотних змін в його житті не призвели, а лише призвело до змін в житті потерпілого і порушенні його життєвого ритму саме на певний період часу. Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди необхідно задовольнити частково, в розмірі 10 000 гривень. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчих експертиз, суд вважає за необхідне, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 завдані матеріальну шкоду у розмірі 227 гривень 94 копійки, моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, ВСЬОГО 10 227 (десять тисяч двісті двадцять сім ) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя