Справа № 524/1202/23
Провадження № 1-кс/524/525/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 25.02.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000507 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000507 від 25.02.2023, яке погоджено прокурором, а саме просить накласти арешт на фрагмент задньої частини автомобіля, який 02.03.2023 добровільно видав громадянин ОСОБА_4 на території ТОВ «Ореандр-1» по вулиці Профспілковій,15 м. Кременчука, оскільки вилучені речі мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні. Також просить повернути вищевказані речі на зберігання власнику/володільцю з позбавлення власника майна права на відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений у спосіб визначений ст.ст. 111,135 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000507 від 25.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.03.2023 громадянин ОСОБА_4 на території ТОВ «Ореандр-1» по вулиці Профспілковій,15 м. Кременчука, добровільно видав фрагмент задньої частини автомобіля.

Постановою слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області від 02.03.2023 вказаний фрагмент задньої частини автомобіля визнано речовим доказом.

03.03.2023 слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука із клопотанням про накладення арешту на фрагмент задньої частини автомобіля. 03.03.2023 ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука клопотання повернуто прокурору та надано строк у 72 години для усунення недоліків, зокрема зазначення власника вилученого майна. Дану ухвалу слідчим отримано 07.03.2023.

08.03.2023 слідчий повторно звернувся до слідчого судді зі даним клопотанням після усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що вилучені речі, мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування підстав вважати, що це майно є доказом злочину, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна. При цьому, слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на фрагмент задньої частини автомобіля, який 02.03.2023 добровільно видав громадянин ОСОБА_4 на території ТОВ «Ореандр-1» по вулиці Профспілковій,15 м. Кременчука.

Речовий доказ повернути власнику на відповідальне зберігання, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином цим майном та зобов`язати надавати його органу досудового розслідування на першу вимогу при необхідності проведення слідчих дій.

Попередити власника майна про необхідність збереження речового доказу та про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1