Провадження № 1-в/204/1562/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до неї ст. 81 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї ст. 81 КК України. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що вона знаходиться в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з 03 листопада 2021 року по теперішній час. Вона була засуджена до одного року шести місяців позбавлення волі вироком Дніпровського суду м. Кам`янське. Просила застосувати до неї ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 підтримала своє клопотання та просила його задовольнити. Суд просила звільнити її умовно-достроково, оскільки вдома у неї хворіє дитина у зв`язку з чим чоловік не має можливості працювати. Окрім цього, вона мати чотирьох дітей.
В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_5 зазначив, що засуджена ОСОБА_3 у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» утримується з 02 листопада 2021 року. За час перебування в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» має одне дисциплінарне стягнення від адміністрації установи, заохочень не має. Згідно матеріалів особової справи зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач та короткострокових побачень.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що підстав для застосування норм ст. 81 КК України до засудженої ОСОБА_3 не вбачається.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженої та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2022 року ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29 жовтня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 29 жовтня 2021 року. Кінець строку відбування покарання 29 квітня 2023 року.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Згідно характеристики на засуджену, наданої начальником Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_6 , засуджена ОСОБА_3 у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» утримується з 02 листопада 2021 року. За час перебування в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» має одне дисциплінарне стягнення від адміністрації установи, заохочень не має. Згідно матеріалів особової справи зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач та короткострокових побачень.
Згідно довідки про заохочення і стягнення, наданої Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4», засуджена ОСОБА_3 має одне стягнення, а саме: 20 червня 2022 року догану за зберігання забороненої речовини (браги).
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КВК України, засудженим забороняється: придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.
Згідно із наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14 червня 2019 року «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», засудженим забороняється: виготовляти, зберігати і користуватися предметами, речами, напоями та речовинами, забороненими для передавання ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі.
Таким чином, засуджена ОСОБА_3 , будучи обізнаною про правила поведінки та правила тримання під вартою, нехтуючи Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, та будучи попередженою про недопустимість порушення таких правил, умисно допускає їх порушення та порушення вимог режиму.
Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 розділу 9 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» відповідно до статті 16 Закону України "Про попереднє ув`язнення" ув`язнені за їх згодою та з дозволу особи або органу, у провадженні яких перебуває справа, можуть залучатися до праці в межах території СІЗО у майстернях та камерах. При цьому забезпечуються вимоги ізоляції та роздільного тримання ув`язнених, правила техніки безпеки при виконанні робіт, норми санітарії та гігієни.
Підпунктом 1.2 пункту 1 розділу 9 «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» передбачено, що ув`язнені, які виявили бажання працювати, подають заяву начальнику СІЗО, який зобов`язаний у триденний строк розглянути її та прийняти відповідне рішення.
Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 «Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 396/5 від 07 березня 2013 року засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засудженими здійснюється виконання робіт чи надання послуг.
Однак, як вбачається з матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_3 , вона не працевлаштована в установі та не виявляє такого бажання.
Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України праця засудженого є одним із ключових факторів щодо можливості застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Посилання засудженої ОСОБА_3 , як на підставу задоволення клопотання те, що у неї є четверо дітей, одна дитина із яких постійно хворіє, у зв`язку з чим чоловік не має можливості працювати, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані обставини були враховані під час ухвалення вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як пом`якшуючі та було призначено відповідне покарання.
Вищевказані доводи засудженої ОСОБА_3 суд вважає такими, що не є підставою для її умовно-дострокового звільнення, оскільки вони не визначені положеннями ст. 81 КК України.
В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженої досяг тієї стадії, на якій відбування нею призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі. Поведінка засудженої не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Окрім цього, суд зазначає, що питання про застосування до засудженої ст. 81 КК України вже було предметом розгляду Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 22 червня 2022 року.
У судовому засіданні не надано жодних доказів виправлення засудженої ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для застосування пільг до нього згідно ст. 81 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до неї ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1