Ухвала

Іменем України

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 759/4148/17

провадження № 51-1893 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року,

встановив:

За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 1 статті 111 Кримінального кодексу України (далі - КК) (в редакції Законів № 1183-VIIвід 08 квітня 2014 року та № 1689-VIIвід 07 жовтня 2014 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року щодо засудженої ОСОБА_4 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо його підзахисної.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, захисник подає касаційну скаргу в інтересах засудженої ОСОБА_4 , однак в цій скарзі зазначає наступне: «Оскільки я жодного разу не спілкувався з підзахисною, то не можу вважатися обраним нею захисником, що порушує право особи на захист». Тобто, захисник ставить під сумнів волевиявлення ОСОБА_4 , а тому має підтвердити свої повноваження у змісті своєї касаційної скарги.

При цьому, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Також, захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3