УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 Справа №607/18225/22

Номер провадження: 1-кс/607/5769/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 24 лютого 2021 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0000027 від 24 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України), із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження № 0000027 від 24 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

У даному кримінального провадженні 29 квітня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - ГТУЮ у Тернопільській області) № 654/8 від 19 квітня 2016 року ОСОБА_6 призначено на посаду начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області.

Відповідно до п. 2.1 посадової інструкції начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області (далі - Відділ), з якою ОСОБА_6 ознайомлений 09 лютого 2017 року, начальник Відділу:

очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями;

забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів головного територіального управління юстиції, доручень начальника головного територіального управління юстиції;

виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»;

здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Таким чином, згідно зазначених вище документів, ОСОБА_6 в період часу з 19 квітня 2016 року по 31 січня 2019 року обіймав у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - Тернопільський МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області) посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та був службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України.

В період часу з 25 вересня 2018 року по 08 жовтня 2018 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на зловживання своїм службовим становищем в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , шляхом здійснення несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі виконавчих проваджень (далі - АСВП).

Так, 25 вересня 2018 року до Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшла заява начальника Управління Держпраці у Тернопільській області про прийняття до примусового виконання постанови Управління Держпраці у Тернопільській області № ТР 799/416/АВ/ТД-ФС від 06 липня 2018 року про накладення штрафу в розмірі 893 520 гривень на фізичну особу-підприємця ОСОБА_7 за порушення ним законодавства про працю та зайнятість населення.

На підставі вказаної заяви та доданого до неї оригіналу постанови Управління Держпраці у Тернопільській області № ТР 799/416/АВ/ТД-ФС від 06 липня 2018 року, головним державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_8 26 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57296690 та внесено до АСВП наступні анкетні дані боржника: прізвище, ім`я, по-батькові - ОСОБА_7 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 .

В той же день державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_7 . У період з 09 лютого 2015 року по 16 жовтня 2018 року, у власності ОСОБА_7 перебувало два об`єкти нерухомого майна, на які можливо було звернути стягнення відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) нежитлове господарське приміщення № ІХ за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) квартира, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 2 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05 серпня 2016 року, одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, відомості про боржника ОСОБА_7 , автоматично внесено автоматизованою системою виконавчих проваджень до Єдиного реєстру боржників.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 08 жовтня 2018 року ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, усвідомлюючи, що зазначена в АСВП інформація про боржника ФОП ОСОБА_7 у виконавчому провадженні № 57296690 є вірною, з метою одержання неправомірної вигоди для ФОП ОСОБА_7 у вигляді отримання останнім можливості відчуження свого нерухомого майна, на яке могло бути звернуте стягнення у виконавчому провадженні та на яке було накладено арешт, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, увійшовши за допомогою свого персонального електронного ключа в АСВП, не санкціоновано змінив інформацію в ній про боржника у виконавчому провадженні № 57296690, а саме код боржника ОСОБА_7 « НОМЕР_1 » змінив на код « НОМЕР_2 » та прізвище боржника « ОСОБА_7 » змінив на прізвище « ОСОБА_7 », внаслідок чого відповідні зміни автоматично були внесені системою в Єдиний реєстр боржників.

В подальшому, 16 жовтня 2018 року ОСОБА_7 , користуючись відсутністю коректної інформації про нього в Єдиному реєстрі боржників, відчужив належні йому на праві приватної власності два об`єкти нерухомого майна - нежитлове господарське приміщення № ІХ та квартиру АДРЕСА_3 .

Протиправні дії ОСОБА_6 , що виразились у несанкціонованій зміні інформації в АСВП та зловживанні своїм службовим становищем, унеможливили стягнення із ОСОБА_7 будь-яких коштів на виконання постанови Управління Держпраці у Тернопільській області № ТР 799/416/АВ/ТД-ФС від 06 липня 2018 року, оскільки в ході виконавчого провадження державними виконавцями не виявлено будь-якого іншого майна ОСОБА_7 , на яке можливо було б звернути стягнення, внаслідок чого державним інтересам завдано шкоди в розмірі 893 520 гривень, що відповідно до п. 4 Примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, а саме несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчиненій особою, яка має право доступу до неї.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

належним чином завіреними копіями документів щодо призначення та звільнення з посад ОСОБА_6 , його посадових інструкцій. Вказаними документами підтверджується те, що ОСОБА_6 в період часу з 19 квітня 2016 року по 31 січня 2019 року обіймав у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та був службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України;

довідкою від 27 листопада 2020 року, складеною працівниками Управління контролю за діяльністю органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та Управління внутрішньої безпеки ДКВС України та органів юстиції Міністерства юстиції України за результатами позапланової цільової перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Зокрема, у вказаній довідці зазначається, що 08 жовтня 2018 року начальником Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_6 внесено недостовірні відомості в АСВП щодо прізвища боржника та ідентифікаційного коду боржника у виконавчому провадженні № 57296690. Так, прізвище боржника замість « ОСОБА_7 », змінено на « ОСОБА_7 », код боржника НОМЕР_1 змінено на НОМЕР_2 . Внесення зазначених недостовірних відомостей призвело до того, що боржником 19 жовтня 2018 року відчужено належну йому квартиру площею 111,6 кв.м. та нежитлове приміщення площею 33,8 кв.м., на які можливо було звернути стягнення згідно виконавчого документу;

показаннями свідка ОСОБА_10 , якими підтверджуються обставини допущених ОСОБА_6 зловживань;

протоколом від 20 травня 2022 року про отримання тимчасового доступ до інформації ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України інформації щодо входу в АСВП із зазначенням часу, дати, ІР-адреси, з якої здійснювався вхід до системи з ідентифікатором доступу начальника Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_6 . Так, на вилученому в ході тимчасового доступу CD-R диску міститься інформація, яка підтверджує внесення 08 жовтня 2018 року ОСОБА_6 відповідних протиправних змін (завідомо недостовірної інформації по виконавчому провадженні № 57296690) із зазначенням відповідної ІР-адреси;

належним чином завіреними копіями матеріалів виконавчого провадження № 57296690, до яких в порядку Глави 15 КПК України отримано тимчасовий доступ, та якими підтверджуються відомості, зазначені у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 . Зокрема, підтверджується факт наявності належних підстав для початку виконавчого провадження, наявності у власності ОСОБА_7 (станом на час внесення до АСВП недостовірних відомостей - 08 жовтня 2018 року) відповідного нерухомого майна - квартири та нежитлового приміщення, з якого можливо було звернути стягнення за виконавчим документом тощо;

довідкою про вартість нерухомості від 27 квітня 2022 року, виданою ТОВ «Яворина», яка дає підстави стверджувати, що вартість наявного (станом на 08 жовтня 2018 року) у власності ОСОБА_7 нерухомого майна суттєво перевищувала розмір штрафу, який підлягав сплаті боржником за виконавчим документом в рамках виконавчого провадження № 57296690;

іншими доказами в їх сукупності.

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні, на даний час докази, у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_6 із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України та виправдовують необхідність досудового розслідування та судового розгляду цього провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В ході досудового розслідування також встановлено, що вказані протиправні дії ОСОБА_6 були виявлені працівниками Управління контролю за діяльністю органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та Управління внутрішньої безпеки ДКВС України та органів юстиції Міністерства юстиції України в ході перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за результатами якої 27 листопада 2020 року складено відповідну довідку.

Напередодні вказаної перевірки, згідно наказу начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №1480/03 від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_6 звільнено із займаної посади.

Згідно відомостей УІАП ГУНП в Тернопільській області, 12 жовтня 2020 року ОСОБА_6 перетнув державний кордон України в напряму «ВИЇЗД» та до цього часу на територію України не повертався.

Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , знаючи про те, що Управлінням ВБ ДКВС України та органів юстиції Міністерства юстиції України буде проводитись перевірка очолюваного ним раніше органу, в ході якої може бути виявлено його протиправні дії, виїхав за межі території України з метою уникнення кримінального переслідування за вчинені ним кримінальні правопорушення.

З метою проведення допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваного, слідчим 19 травня 2022 року здійснено його виклик до приміщення органу досудового розслідування на 11 годину 00 хвилин 23 травня 2022 року. Повістку про виклик ОСОБА_6 було направлено слідчим рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 . Крім того, оперативним підрозділом поліції на виконання доручення слідчого 20 травня 2022 року було здійснено виїзд за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 для вручення останньому повістки про виклик в порядку ст. 135 КПК України. Однак за вказаною адресою ОСОБА_6 не було, а його матір - ОСОБА_11 від отримання повістки про виклик відмовилась, що зафіксовано на відповідному відеозаписі та підтверджується також рапортом оперативного працівника.

У вказані в повістці дату і час - 11 годину 00 хвилин 23 травня 2022 року, ОСОБА_6 до приміщення СУ ГУНП в Тернопільській області не з`явився, повідомлень від нього, його захисника чи інших осіб (в тому числі родичів) про наявність у ОСОБА_6 поважних причин не з`явлення до органу досудового розслідування, а також клопотань про відкладення слідчої дії на інші дату та час до слідчого не надходило.

Вказані обставини знову ж таки підтверджують те, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини.

На даний час, місцезнаходження ОСОБА_6 органу досудового розслідування невідоме. Відомо лише, що ОСОБА_6 зараз перебуває за межами території України.

У зв`язку із викладеним та враховуючи, що всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідно та можливо у даному кримінальному провадженні, у тому числі щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного, виконані, а закінчити досудове розслідування даного кримінального провадження та прийняти кінцеве процесуальне рішення в ньому за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 неможливо, 25 травня 2022 року слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у державний та міжнародний розшук.

Вказана постанова направлена для виконання в Тернопільське районне управління поліції, а також для відому - підозрюваному ОСОБА_6 за адресою його зареєстрованого місця проживання.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором та на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після цього, 07 червня 2022 року слідчим направлено для організації здійснення перекладу на англійську мову пакет документів, а саме витяг з ЄРДР за № 0000027, повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 29 квітня 2022 року, ухвалу слідчого судді від 27 травня 2022 року та фабулу кримінального правопорушення.

Після отримання зазначених перекладених на англійську мову документів, слідчим 06 вересня 2022 року направлено до Сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Тернопільській області пакет документів задля внесення відомостей до обліків Генерального секретаріату Інтерполу (публікації червоного оповіщення) щодо вказаної особи та в подальшому 08 жовтня 2022 року скеровано до Генерального секретаріату Інтерполу.

04 листопада 2022 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу внесено відомості (здійснено публікацію червоного оповіщення) щодо ОСОБА_6 . Тобто, на даний час ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку.

Таким чином, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий за погодженням із прокурором просили клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснював, що подане клопотання до задоволення не підлягає, підтримав свої письмові заперечення в яких вказав, що обов`язковою умовою для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування є належне повідомлення особі про підозру, тобто набуття особою статусу підозрюваного. Відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей слідчому ще до складення повідомлення про підозру було відомо про те, що ОСОБА_12 12 жовтня 2020 року (тобто за довго до початку досудового розслідування) виїхав за кордон України. Також слідчому з 22 грудня 2021 року був відомий номер телефону, яким користується ОСОБА_13 . Однак, будь-яких заходів щодо належного та вчасного виклику ОСОБА_14 для вручення йому повідомлення про підозру органом досудового розслідування не вжито. Крім того після складення повідомлення про підозру ОСОБА_15 стороною обвинувачення в порушення вимог ч. 1 ст. 278, ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України вказане повідомлення ОСОБА_15 не вручено ні особисто, ні у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема, слідчий та прокурор, будучи обізнаними про перебування ОСОБА_14 за кордоном, не вжили будь-яких інших заходів щодо вручення ОСОБА_15 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а обмежилися лише врученням «примірника» повідомлення про підозру старості с. Самолусківці Чортківського району Тернопільській області. Слід зазначити, що староста с. Самоусківці не є членом сім`ї ОСОБА_14 , не є представником житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_14 або адміністрації за місцем його роботи. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України особі вручається письмове повідомлення про підозру, а не «примірник» повідомлення про підозру, а тому взагалі не зрозуміло який саме документ і з якою метою стороною обвинувачення вручено старості села. Наявність на повідомленні про підозру від 29 квітня 2022 року у графі «підозрюваний» нерозбірливого підпису невстановленої особи (однозначно не ОСОБА_14 , що не заперечує і сам прокурор) не свідчить про належне вручення вказаного повідомлення про підозру.

Крім того, стороною обвинувачення стверджується, що слідчим вживалися заходи щодо повідомлення про підозру ОСОБА_15 за останнім відомим місцем проживання, що не відповідає дійсності. Так, в повідомленні про підозру зазначено, що ОСОБА_12 на момент складання повідомлення про підозру зареєстрований по АДРЕСА_4 , що не відповідає дійсності. Відповідно до довідки № 383/02-08-02 від 06 грудня 2022 року ОСОБА_12 був зареєстрований по АДРЕСА_5 до 24 грудня 2012 року. Крім того, відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 379/02-08-02 від 05 грудня 2022 року батьки ОСОБА_14 зареєстровані по АДРЕСА_5 , але ОСОБА_12 за вказаною адресою не зареєстрований. Тобто ОСОБА_12 за зазначеною у повідомленні про підозру адресою по АДРЕСА_4 не зареєстрований вже майже 10 років. Станом на 29 квітня 2022 року ОСОБА_12 до вказаної адреси не мав ніякого відношення. Крім того, довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 379/02-08-02 від 05 грудня 2022 року свідчить про те, що особи, які зареєстровані у вказаному приміщенні, в тому числі батько і мати ОСОБА_14 не є членами його сім`ї, оскільки він разом із ними не проживає і не зареєстрований. Останнім місцем проживання ОСОБА_14 в Україні до виїзду за кордон 12 жовтня 2020 року було АДРЕСА_6 , що підтверджується копією особової картки державного службовця ОСОБА_14 та копією декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру ОСОБА_14 за 2015 рік, які додаються до заперечення. Будь-яких заходів щодо вручення повідомлення про підозру за вказаною адресою стороною обвинувачення не вживалося. Таким чином, до моменту складення повідомлення про підозру ОСОБА_15 стороною обвинувачення не вжито заходів щодо встановлення останнього місця проживання ОСОБА_14 в України до його виїзду за кордон, що не дало можливості здійснити належне повідомлення про підозру ОСОБА_16 . Отже, враховуючи, що повідомлення про підозру ОСОБА_15 не вручено особисто, він не затримувався за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення і стороною обвинувачення не вжито заходів для вручення ОСОБА_15 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, ОСОБА_12 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, через що підстав для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування немає.

Крім того, вказані обставини свідчать, що стороною обвинувачення не встановлено належним чином особу ОСОБА_16 . Зокрема, у клопотанні зазначено, що він зареєстрований по АДРЕСА_4 , що не відповідає дійсності. За вказаною адресою ОСОБА_12 не зареєстрований вже більше 10 років, а останнім місцем проживання його в Україні було АДРЕСА_6 .

Також захисник покликається на відсутність будь-якої мотивації, чому виділення матеріалів за підозрою ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 362 КК України (яка відсутня у переліку ч. 2 ст. 297-1 КПК України) може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. З огляду на те, що ОСОБА_15 інкриміновано, що він 08 жовтня 2018 року вчинив дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, то слід враховувати санкцію ч. 1 ст. 362 КК України в редакції, чинній станом на 08 жовтня 2018 року. З цих підстав інкриміноване ОСОБА_15 діяння, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України відноситься до кримінальних проступків. Враховуючи, що ч. 2 ст. 297-1 КПК України допускає можливість спеціального досудового розслідування лише у кримінальному провадженні щодо злочинів, здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо проступків не допускається.

Щодо оголошення підозрюваного в міжнародний розшук адвокат вказав наступне. У клопотанні слідчого зазначено, що 04 листопада 2022 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу внесено відомості (здійснено публікацію червоного оповіщення) щодо ОСОБА_16 . Тобто на даний час ОСОБА_12 перебуває в міжнародному розшуку. Однак положення чинного КПК України надають можливості слідчого оголосити особу у розшук, а не міжнародний розшук. Поняття, підстави, порядок та послідовність оголошення особи у міжнародний розшук визначені Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5 (далі - Інструкція). Згідно положень Інструкції, лише після публікації червоного оповіщення особа буде вважатися такою, що оголошена у міжнародний розшук. До матеріалів клопотання слідчим долучено копію Листа начальника СМПС ГУНП в Тернопільській області № 39/237 від 08 листопада 2022 року, відповідно до якого 04 листопада 2022 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо ОСОБА_16 . Зазначене клопотання буде розглянуто Генеральним секретаріатом Інтерполу. Отже, у клопотанні слідчий змінив зміст повідомлення уповноваженого підрозділу із «Було внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення» на «здійснено публікацію Червоного оповіщення», що не відповідає дійсності і кардинально змінює суть даного повідомлення. Будь-які відомості про публікацію Червоного оповіщення до матеріалів клопотання не додано. І навпаки. Відповідно до офіційного сайту Інтерполу ОСОБА_12 відсутній в переліку осіб, щодо яких здійснено Червоне оповіщення, що підтверджується відповідним скріншотом з екрану.

В порушення п. 5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України у клопотанні не викладено виклад обставини про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Так, відповідно до наявних в матеріалах досудового розслідування відомостей ОСОБА_12 виїхав за кордон 12 жовтня 2020 року. Досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато 24 лютого 2021 року, тобто через більше, ніж 1 рік і 4 місяці після виїзду ОСОБА_14 за кордон. Повідомлення про підозру ОСОБА_15 складено 29 квітня 2022 року, тобто через 2 роки і 6 місяців після виїзду ОСОБА_14 за кордон. Будь-які відомості про незаконний перетин кордону ОСОБА_17 відсутні. Отже, ОСОБА_12 до перетину державного кордону ніяких повідомлень від правоохоронних органів не отримував і не міг отримувати, а тому твердження про виїзд ОСОБА_14 за кордон з метою уникнення майбутньої кримінальної відповідальності є лише нічим не підтвердженим припущенням.

Окрім викладеного, адвокат ОСОБА_4 вважає підозру, оголошену ОСОБА_6 необґрунтованою. Наявність чи відсутність достатніх доказів для підозри ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 364 КК України має важливе значення на стадії вирішення питання про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування, оскільки в разі надання дозволу на спеціальне досудове розслідування щодо ОСОБА_16 . За ст. 364 і ч. 1 cт. 362 КК України при умові не доведення в його діях ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України спеціальне досудове розслідування лише за ч. 1 ст. 362 КК України, яке с проступком, а не злочином, буде незаконним, тобто таким, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 297-1 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя враховує наступне.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування необхідно встановити: 1) чи передбачає КПК України здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочину, який розслідується в межах кримінального провадження, в якому подане клопотання; 2) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення; 3) факт набуття особою статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; 4) чи переховується підозрювана особа від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або чи оголошений підозрюваний у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання убачається, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 24 лютого 2021 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

29 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Отже, кваліфікація дій ОСОБА_6 згідно складеної підозри, відповідно до ч. 2 ст. 297-2 КПК України, передбачає можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 297-1 КПК України здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

В силу частин 3, 4, 5 ст. 217 КПК України, у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

До випадків, викликаних необхідністю належать зокрема: участь неповнолітнього у вчиненні кримінального правопорушення разом з дорослою особою (ст. 494 КПК України); наявність у кримінальному провадженні двох або кількох підозрюваних, а підстави для зупинення стосуються не всіх (ч. 3 ст. 280 КПК України); можливість об`єднання або виділення в окреме провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, за наявності підстав, передбачених КПК (ст. 510 КПК України). Також безальтернативному виділенню підлягають кримінальні провадження щодо особи, з якою укладено угоду (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Якщо під час досудового слідства буде встановлено, що особа вчинила кримінальний проступок за відсутності в її діях складу злочину, слідчий за погодженням із прокурором надсилає матеріали кримінального провадження керівнику органу дізнання з урахуванням підслідності. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня (ч. ч. 4, 5 ст. 218 КПК України).

Випадків, які б вказували на необхідність виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 362 КК України у судовому засіданні встановлено не було. Водночас зміст підозри та кваліфікація дій ОСОБА_6 вказують на спільність можливих протиправних дій останнього, які є невід`ємними та в сукупності, на переконання органу досудового розслідування, спричинили тяжкі наслідки.

Відтак, на думку слідчого судді, виділення матеріалів в частині підозри ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 362 КК України може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Разом з тим, прийняття рішення про виділення матеріалів досудового розслідування належить до дискреційних повноважень прокурора, який оцінює доцільність та розумну необхідність вчинення таких дій.

Слідчий суддя вважає, що інкриміноване ОСОБА_15 діяння, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, на час розгляду клопотання відноситься до нетяжких злочинів, а не до кримінальних проступків, як про це вказує адвокат ОСОБА_4 , що також узгоджується зі змістом ст. 12 КК України. Вирішення підслідності в ході розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не входить до компетенції слідчого судді.

Щодо наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, п. 55).

На переконання слідчого судді, підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у можливому вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є відомості, які містяться в наданих та досліджених джерелах доказів. Такими джерелами доказів є, зокрема: рапорт прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 від 07 вересня 2021 року; рапорт начальника 1 сектору ВБКОЗ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_19 № 69/14-526 від 18 лютого 2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20 вересня 2021 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21 грудня 2021 року; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 21 грудня 2021 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20 травня 2022 року; опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 20 травня 2022 року;довідка за результатами позапланової цільової перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 27 листопада 2020 року; копія витягу з наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 19 квітня 2016 року «Про призначення»; копія наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 96/8 від 31 січня 2019 року «Про переведення ОСОБА_6 »; копія наказу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 1480/03 від 05 жовтня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_6 »; копія посадової інструкції начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженої 09 лютого 2017 року.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і надані матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують докази, які формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності підозрюваного ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

В частині встановлення факту набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, то слідчий суддя звертає увагу на норми процесуального закону. Зокрема,відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Частиною 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Слідчим суддею встановлено, що 29 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_6 за місцем проживання та неможливістю вручення йому письмового повідомлення про підозру особисто, органом досудового розслідування було здійснено ряд дій, щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України.

Зазначене повідомлення про підозру було вручене матері підозрюваного ОСОБА_20 , яка розписалась про його отримання 29 квітня 2022 року о 18 год. 30 хв., як і про отримання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Також примірник повідомлення про підозру було вручено у вказану дату та час старості с. Самолусківці ОСОБА_11 .

Отож, зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 29 квітня 2022 року у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, також було направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Щодо неналежного повідомлення ОСОБА_6 про підозру, встановлено, що в межах кримінального провадження № 0000027 від 24 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 29 квітня 2022 року складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. З матеріалів скарг вбачається, що підставою для повідомлення про підозру є п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Главою 11 КПК України визначено порядок вручення повідомлень. У ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України передбачений порядок здійснення виклику (повідомлення) у кримінальному провадженні. Так, особа викликається шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як слідує із матеріалів клопотання, у постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у державний та міжнародний розшук від 25 травня 2022 року слідчий зазначив, що згідно відомостей УІАП ГУНП в Тернопільській області від 29 квітня 2022 року, 12 жовтня 2020 року ОСОБА_6 перетнув державний кордон України в напрямку «Виїзд» та на день складення щодо нього повідомлення про підозру на територію України не повернувся.

Відтак, зазначене повідомлення про підозру було вручене матері підозрюваного ОСОБА_20 , яка розписалась про його отримання 29 квітня 2022 року о 18 год. 30 хв., як і про отримання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного. Також примірник повідомлення про підозру було вручено у вказану дату та час старості с. Самолусківці ОСОБА_11 .

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 29 квітня 2022 року вих. № 396/38/119-2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_5 з 27 березня 2012 року.

Щодо можливого іншого місця проживання підозрюваного: АДРЕСА_6 , то слідчий суддя відхиляє такі доводи адвоката ОСОБА_4 , оскільки вони не можуть доводитися копією особової картки державного службовця ОСОБА_14 та копією декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру ОСОБА_14 за 2015 рік, які не посвідчені згідно оригіналу та відповідно не відповідають вимогам п.5.26. ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Слідчий суддя не надає оцінки довідці № 383/02-08-02 від 06 грудня 2022 року, на яку посилається адвокат ОСОБА_4 , однак звертає увагу на те, що тільки з 04 квітня 2016 року в Україні змінилися правила реєстрації місця проживання. Відбулося це у зв`язку з внесенням змін до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та затвердженням Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ № 207 від 02 березня 2016 року). Головною відмінністю нового порядку стало те, що реєстраційні дії почали здійснювати не органи міграційної служби як було раніше, а органи місцевого самоврядування. Відтак, за наявності у матеріалах кримінального провадження відомостей про те, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання за вищевказаною адресою з 27 березня 2012 року, слідчий суддя вважає довідку, на яку посилається сторона захисту, неналежним доказом в обґрунтування факту зняття з реєстрації підозрюваного, так як станом на 2012 рік такими повноваженнями орган місцевого самоврядування не був наділений.

Також слідчий суддя зазначає, що посилання сторони захисту на те, що місце реєстрації батьків підозрюваного є відмінним від місця реєстрації, на яке посилається орган досудового розслідування, не спростовують факту вручення повідомлення про підозру матері підозрюваного ОСОБА_20 та старості с. Самолусківці ОСОБА_11 .

З огляду на вищенаведене, за умови відсутності ОСОБА_6 на території України на час складення щодо нього повідомлення про підозру, вручення повідомлення про підозру його матері ОСОБА_20 та старості села за місцем реєстрації підозрюваного відповідало вимогам ст. 135 КПК України, є виправданим та законним.

Литвин набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000027 від 24 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення. Закон не передбачає обов`язкового виклику особи для вручення повідомлення про підозру, а тому доводи адвоката ОСОБА_4 , який покликається на те, що органом досудового розслідування не вжитобудь-яких заходів щодо належного та вчасного виклику ОСОБА_6 для вручення йому повідомлення про підозру не заслуговують на увагу.

Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що у повідомленні про підозру стоїть нерозбірливий підпис невстановленої особи слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують отримання ОСОБА_20 такого повідомлення і пам`ятки, де є підпис, прізвище та ініціали, дата і година. Щодо вручення примірника повідомлення про підозру старості с. Самолусківці Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_11 , то в розумінні ст. 135 КПК України старосту села можна прирівняти до представника житлово-експлуатаційної організації, яка бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу, а також у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного старостинського округу та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи органи сільської, селищної, міської ради про результати такого контролю (ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Натомість для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території (ст. 24 ЖК УРСР).

Враховуючи те, що ОСОБА_6 не було отримано повідомлення про підозру особисто, оскільки його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, а слідчим вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, слідчий суддя дійшла висновку, що ОСОБА_6 набув статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз норм діючого КПК України щодо оголошення особи у розшук та щодо розгляду та вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування дозволяє зробити висновок, що під час вирішення вказаних питань прокуророві (детективу) необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа оголошена у міжнародний розшук, про що і йдеться у ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим було здійснено виклик ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Тернопільській області для допиту як підозрюваного на 11 год. 00 хв. 23 травня 2022 року. Згідно рапорту старшого інспектора з ОД ВПК в Тернопільській області ДКП НП України ОСОБА_21 від 20 травня 2022 року, останнім з метою вручення повістки про виклик на допит в якості підозрюваного ОСОБА_6 , було відвідано помешкання за адресою реєстрації останнього: АДРЕСА_4 . За вищевказаною адресою була присутня ОСОБА_20 , яка повідомила, що є мамою ОСОБА_6 та що її син на даний час перебуває за кордоном.

Крім того, відповідно до відомостей з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», ОСОБА_6 12 жовтня 2020 року перетнув кордон України у пункті перетину «Львів» та на цей час до України не повертався.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25 травня 2022 року ОСОБА_6 оголошено в державний та міжнародний розшук з підстав ухилення ОСОБА_6 від органу досудового розслідування. Вказана постанова детектива була направлена начальнику сектору міжнародного співробітництва ГУНП в Тернопільській області 06 вересня 2022 року.

Листом № 39/237 від 08 листопада 2022 року начальник СМПС ГУНП в Тернопільській області повідомив слідчого про внесення 04 листопада 2022 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таке сповіщення наявне в особовій справі підозрюваного від 04 листопада 2022 року, контрольний номер А-9579/11-2022, ініціатор - NCB KIEV Ukraine, що слідує з інформації БАНКУ ДАНИХ ІНТЕРПОЛУ.

Враховуючи те, що органом досудового розслідування винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук та в базі даних Інтерполу щодо останнього опубліковано червоне оповіщення, слідчий суддя дійшла до переконання, що ці обставини є достатніми для підтвердження факту оголошення особи підозрюваного у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 та ч. 1 ст. 297-1 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи те, що КПК України передбачено спеціальне досудове розслідування щодо кримінального правопорушення, яке розслідується у межах кримінального провадження № 0000027 від 24 лютого 2021 року, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, існують достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, а також те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя дійшла до висновку про задоволення клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 135, 139, 297-1-297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 24 лютого 2021 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні № 0000027 від 24 лютого 2021 року спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, непрацюючого, уродженця с. Самолусківці Гусятинського району Тернопільської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , без статусу депутата, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Роз`яснити, що відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 грудня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області ОСОБА_1