Справа № 128/426/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 03.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого базову середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, та відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, 757/2022 від 07.11.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 листопада 2022 року терміном на 90 діб, 14.11.2022 біля 17-00 год., перебуваючи в середині магазину ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», що по вул. Хмельницьке шосе, 1 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, помітив на полицях вказаного магазину продовольчі товари, внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе викрити, передбачаючи настання суспільнонебезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, рухаючись по торговому залу магазину ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», взяв із торгівельних полиць магазину належний ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» наступний товар: дві банки ікри «Тихоокеанської», з/б 100 г, ринкова вартість яких, згідно з висновком експерта №101/251-259/23-21 від 12.01.2023, складала 412,00 грн.; одну банку ікри «Північний берег», з/б 80 г, ринкова вартість якої, згідно висновку експерта №101/251-259/23-21 від 12.01.2023, складала 137,00 грн.; сир «Голандський», ферма, 180 г, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №101/251-259/23-21 від 12.01.2023, складала 81,00 грн.; бекон, шматочки ТМ «Elpore», 150 г, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №101/251-259/23-21 від 12.01.2023, складала 91,00 грн.; шоколад «Milka» Huzelnuts, лісовий горіх подрібнений, 100 г, ринкова вартість якого згідно висновку експерта №101/251-259/23-21 від 12.01.2023, складала 48,90 грн..

Після цього, сховавши вказаний товар собі під одяг, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за викрадений товар, пройшов повз касову зону магазину і покинув магазин, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями власнику товару матеріальної шкоди на загальну суму 769,90 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 14.11.2022 біля 17-00 год. він разом із друзями перебували в магазині ТОВ «Метро Кеш енд Кері України», де вони всі разом вибирали товар і складали його у візок. Згодом, він відійшов від друзів в інший відділ магазину та взяв із полиць продукти харчування, а саме три банки ікри, сир «Голандський», упаковку бекона та шоколад. Ці продукти він поклав собі до кишень куртки, в яку був одягнений. Після цього вони всі пішли до касової зони і за товар, який був у візку, друзі розрахувалися, а за той товар який він взяв він не розраховувався. Після цього вони вийшли із магазину. Коли вийшли із магазину він повідомив друзям, що викрав із магазину продукти харчування. До того, друзі не знали, що він вчинив крадіжку і він їм не повідомляв, що має намір таке вчинити. Коли вони всі прийшли до квартири в м. Вінниці, яку винаймали друзі, то ці продукти харчування вони приготували та вжили. Завдану потерпілому шкоду він добровільно вже відшкодував. У вчиненому розкаявся, просив суд його суворо не карати. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорив. Про те, що в Україні введено воєнний стан йому також відомо.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», представник якого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, попередньо надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 16).

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши позицію представника потерпілого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим є одноепізодним, обвинувачений не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім (а.с. 30), раніше не судимий (а.с. 34), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 33), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 32), не є інвалідом першої-другої груп.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти власності в умовах воєнного стану, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завданий збиток, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої частини статті та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1887,70 грн. (а.с. 28).

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речовий доказ (а.с. 29), а саме DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB, із відеозаписами слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000005.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речовий доказ DVD-R диск, об`ємом 4,7 GB, із відеозаписами - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000005.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №101/251-259/23-21 від 12.01.2023 в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 70 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1