Справа № 527/785/23
провадження № 1-кс/527/172/23
УХВАЛА

11 квітня 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.12.2013 вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 18.08.2015 вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст.185 КК України, до покарання арешт на 6 місяців, на підставі ст. 71 ч. 1, 72 ч. 1 п. 1 КК України, остаточно засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 18.09.2017 на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 08.09.2017 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 11 місяців 9 днів;

-21.03.2023 року вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10 квітня 2023 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 08.04.2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , правомірно знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

На території домоволодіння ОСОБА_6 зустрів малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням інших предметів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 взяв за руку потерпілу ОСОБА_7 та відвів її за сінник, що знадиться на території вказаного домоволодіння. В подальшому, ОСОБА_6 , використовуючи безпорадній стан потерпілої, яка в силу малолітнього віку не здатна була в повній мірі усвідомлювати характер та значення вчинюваних відносно неї дій, що повністю виключало можливість ОСОБА_7 чинити опір, поцілував останню в губи та почав гладити її груди та сідниці руками.

У подальшому, ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому та з метою задоволення своїх сексуальних потреб, приспустивши свої штани та спідню білизну до колін, чим оголив свій статевий орган, одночасно стягнув з ОСОБА_7 спортивні штани та труси.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, пальцями своєї правої руки почав здійснювати непристойні рухи поблизу статевого органу ОСОБА_7 та в подальшому здійснив вагінальне проникнення в тіло останньої своїми пальцями, на що ОСОБА_7 сказала ОСОБА_6 , що їй боляче та побігла до будинку. Далі останній самостійно припинив вчинення злочину відносно малолітньої.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди з використання іншого предмета (зґвалтування).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 , показами малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_9 , показами свідка ОСОБА_10 , протоколом обшуку, який проводився на місці вчинення кримінального правопорушення, показами підозрюваного ОСОБА_6 , протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, про що складено повідомлення про підозру 09.04.2023 та вручено ОСОБА_6 .

Відповідно ч.1 п.1 ст.177 КК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, не працює, не має постійного місця проживання, так як підозрюваний зареєстрований по одній адресі, а фактично тимчасово проживає по іншій адресі, також ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, ані дружини, ані дітей. Згідно з ч.1 п.3 ст.177 КК України, запобігання спробі незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме: особу вдома в якої легкий вживав спиртні напої, батьків малолітньої потерпілої. Також підозрюваний може впливати на потерпілу, оскільки підозрюваний знає де вони проживають.

Відповідно ч. 1 п. 5 ст. 177 КК України, запобігання спробі вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 21.03.2023 року засуджений Глобинським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік та в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, відсутність постійного джерела доходів, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, тим самим може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, запобігти спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала стосовно заявленого клопотання та просила суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що сторона обвинувачення не довела актуальність визначених нею ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання разом зі своїми батьками, має сталі соціальні зв`язки - мати, вітчима, брата та сестру, зобов`язується прибувати за першим викликом слідчого, суду, визнає вину, не намагався змінити місце перебування, надає правдиві покази, активно сприяє слідству.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного та його захисника, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.04.2023 розпочато кримінальне провадження №0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09 квітня 2023 року о 09:10 год ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 квітня 2023 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_6 .

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою, підозрюється у вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має постійне місця проживання.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 09 год 10 хв 09 квітня 2023 року.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання з 09 год 10 хв 09 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується 07 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося в судовому засіданні 12 квітня 2023 року о 08.00 год. в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1