Справа №693/845/17
Провадження №1-кп/701/46/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка кримінальне провадження № 0000167 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Маньківського районного суду Черкаської області з Кропивницького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження № 0000167 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.11.2022 р. до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту з майна по даному кримінальному провадженні, яке накладено згідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.09.2017 року в рамках кримінального провадження № 0000167 на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:002:2811, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209 та на житловий будинок, загальною площею 61,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, що належить ОСОБА_8 .

Вказана земельна ділянка на якій розташований житловий будинок є житлом ОСОБА_9 та його родини. Арешт на земельну ділянку і житловий будинок було накладено слідчим суддею з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання. Відтак, арешт на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок ОСОБА_9 не є необхідним засобом забезпечення кримінального провадження, оскільки земельна ділянка та житловий будинок не є об`єктом чи знаряддям злочину, не є речовим доказом, та не підлягає конфіскації в порядку виконання судових Рішень. Окрім того, арешт на вказану земельну ділянку та житловий будинок було накладено 01.09.2017 року, тобто з моменту накладення арешту минуло 5 років. Відтак уже минули усі розумні строки такого забезпечення. Оскільки ОСОБА_10 та його родина обмежені у праві вільно розпоряджатись своїм майном. Будь - яке обмеження особи у реалізації своїх прав має бути обґрунтованим та необхідним. На думку ОСОБА_9 на сьогоднішній день відсутня будь - яка необхідність у арешті його земельної ділянки з житловим будинком. А тривале обмеження ОСОБА_9 у праві вільно розпоряджатись своїм майном є прямим порушенням норм Конституції України та Європейської Конвенції з прав людини в частині забезпечення дотримання прав особи та в частині розумності строків обмеження особи у її правах з боку держави.

ОСОБА_6 та його захисник, в підготовчому судовому засіданні, кожен зокрема, підтримали клопотання про скасування арешту майна.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення данного клопотання про скасування арешту майна.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали даних клопотань встановив наступне.

01.09.2017 року Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в рамках кримінального провадження № 0000167 від 16.08.2017р. було накладено арешт, в тому числі на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:002:2811, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209 та на житловий будинок, загальною площею 61,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, що належить ОСОБА_8 .

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із способів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 2 статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Стаття 174 КПК України регламентує порядок скасування арешту майна, згідно якої вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В даному випадку вбачається, що дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого провадження, яке регламентоване главою 27 КПК України і яке на час заявлення клопотань не закінчене, що дає суду підстави вважати, що дані клопотання є передчасними, подальше збереження арешту майна буде відповідати завданням даного кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України та меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна визначеній ст. 131 КПК України (дієвість кримінального провадження) а тому суд не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України на майно, накладеного ухвалою слідчого судді від 01.09.2017 р.

Ініціатором клопотання при зверненні до суду не доведено, що на даний час відсутні потреби у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим суд не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 131, 170, 174, 314-317 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено 06.01.2023 р.

Суддя ОСОБА_1