Справа № 346/3228/18
Провадження № 1-кп/346/43/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальні провадження №0000623 від 01 липня 2018 р., №0000142 від 18 вересня 2018 року, №000107 від 12 листопада 2018 року, №0000319 від 13 квітня 2019 року, №0000071 від 21 січня 2020 року, №0000162 від 21 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, на утриманні має неповнолітню дитину, депутатом не обирався, судимого 28.04.2017 р. Апеляційним судом Івано-Франківської області за ст. 186 ч.1, 71,72 КК України до покарання у виді 1 року 10 днів позбавлення волі, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.10.2017 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч.2, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.357 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно; таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно;викрадення офіційного документа, при таких обставинах.
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи судимим, під час непогашеної судимості, 26.06.2018 р. проходячи повз дачний будинок АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_7 , безпосередньо на земельній ділянці біля вказаного дачного будинку виявив металеві вироби металобрухт, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений 30.06.2018р. приблизно о 10:00 год., на маршрутному автобусі приїхав до м. Коломия, де зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_8 та запропонував останньому за винагороду допомогти вивезти металобрухт, при цьому пояснивши, що вказаний металобрухт належить йому.

Після того, як ОСОБА_8 погодився на вказану пропозицію, обвинувачений продовжуючи свої дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_8 звернувся до водія автомобіля марки «Фольксваген ЛТ 55», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , який займається вантажними перевезеннями та попросив його надати послуги по вивезенню металобрухту, зазначивши, що металобрухт належить йому особисто.

Отримавши згоду ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 разом з ним та ОСОБА_10 30.06.2018 приблизно о 11:00 год. приїхали на вищевказаному автомобілі до господарства №34, по вул. Польовій, в с. Сопів Коломийського району, де обвинувачений реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дії та їх наслідки, у присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які будучи впевненими, що обвинувачений вивозить належне йому на праві власності майно і відповідно не усвідомлювали факту вчинення останнім незаконного обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу до вищезазначеної земельної ділянки, намагався таємно викрасти металобрухт загальною вагою 260 кг, вартість якого станом на 30.06.2018 становила 5 грн за 1 кг, всього на загальну суму 1300 гривень.

При цьому, обвинувачений разом із ОСОБА_10 завантажив до автомобіля марки «Фольксваген ЛТ 55», реєстраційний номер НОМЕР_1 частину даного металобрухту, однак, не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, був помічений громадянином ОСОБА_11 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Такими своїми умисними діями, яі виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Окрім того, 18.09.2018 близько 02 год 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись неподалік магазину «Продукти» в АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_12 , вирішив вчинити крадіжку. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, повторно, підійшов до вищевказаного магазину «Продукти» та шляхом відважування віконного скла, яке було привідчинене, проник через віконний отвір до приміщення магазину, звідки таємно викрав гроші у сумі 1 200 гривень, сорок упаковок шоколадних батончиків «Снікерс» загальною вартістю 560 гривень, одну пляшку коньяку «Закарпатський» 5 зірок ємкістю 0,5 літра вартістю 215 гривень, п`ять пляшок коньяку «Закарпатський» 3 зірки ємкістю 0,5 літра загальною вартістю 885 гривень, одну пляшку коньяку «Жатон» 3 зірки ємкістю 0,5 літра вартістю 182 гривні.

У результаті злочинних дій обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_12 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3 042 гривні.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 11.11.2018 приблизно о 19:00 год. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка без застосування насильства, вихопив із плеча потерпілої ОСОБА_13 , яка в той час піднімалась по сходах, її шкіряну сумочку чорного кольору, вартістю 176, 67 грн, всередині якої знаходились наступні речі: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_13 , три банківські карточки, дві від Приватбанку та одна ОСОБА_14 ; мобільний телефон марки «Prestigio Wize P3» , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 1283, 33 грн, із встановленими сім-картами мобільних операторів «Водафон» № НОМЕР_4 та «Київстар» № НОМЕР_5 , вартістю 20 грн кожна; мобільний телефон марки «Sigma X-style 33», ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , вартістю 576, 33 грн, із встановленими сім-картами мобільних операторів «Водафон» № НОМЕР_8 та «Лайфселл» № НОМЕР_9 вартістю 20 грн кожна; шкіряний гаманець червоного кольору вартістю 96,66 грн, всередині якого знаходились грошові кошті в сумі 550 грн; косметичка рожевого кольору вартістю 30 грн.

В подальшому, обвинувачений місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 2792,99 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Також, 12.04.2019 близько 14:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою із батьком ОСОБА_15 стосовно якого ухвалою суду від 25.08.2022р. кримінальне провадження №0000319 від 13.04.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, прийшли до господарства АДРЕСА_5 , де упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, намагалися викрасти металічні частини секції металічної огорожі, а саме брухт чорних металів вагою 76 кг, вартістю якого станом на 12.04.2019, відповідно до довідки із «Металзахід» становить 5,40 грн за 1 кг на загальну суму 410,40 грн, однак, не виконали усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як були затримані ОСОБА_16 .

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Також, 02 січня 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи по місцю проживання потерпілого ОСОБА_18 за адресою АДРЕСА_6 , під час розпивання спиртних напоїв побачив на столі мобільний телефон марки та моделі LG K9 чорного кольору, належного потерпілому ОСОБА_18 . У подальшому обвинувачений з метою особистої наживи вирішив вчинити крадіжку вищевказаного мобільного телефону.

02 січня 2020 року близько 21:15 обвинувачений перебуваючи в квартирі, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки та моделі LG K9 чорного кольору, вартістю 500 гривень, належного потерпілому ОСОБА_18 . У подальшому обвинувачений з викраденим мобільним телефоном вийшов із квартири ОСОБА_18 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 500 (п`ятсот) гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, в період часу з 14:00 по 19:00 год 17.02.2020 обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_19 за адресою АДРЕСА_7 , з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами за допомогою банківської картки, вирішив вчинити крадіжку банківської картки АТ «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_10 , з магнітним носієм інформації, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, та держателем якої є потерпіла ОСОБА_20 , яка також перебувала у вищевказаному помешканні.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання обвинувачений усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, та достовірно знаючи про місце знаходження останньої, переконавшись у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, прагнучи незаконно збагатитись, таємно викрав з гаманця потерпілої ОСОБА_20 офіційний документ банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК», пін код якої йому було відомо раніше від потерпілої ОСОБА_20 , виданої на ім`я ОСОБА_20 , після чого покинув приміщення квартири та розпорядився банківською карткою на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_6 керуючись корисливими мотивами, вирішив таємно заволодіти грошовими коштами, які знаходились на матеріальному носії банківської картки АТ «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 маючи при собі викрадену банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_10 виданої на ім`я ОСОБА_20 , знаючи пін-код, який раніше йому повідомила потерпіла ОСОБА_20 , бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, з корисливих мотивів, 17.02.2020 року направився до банкомату по вул. Гетьмана Мазепи № 7 у м. Коломия, Івано-Франківської області, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, і з використанням викраденої ним банківської картки о 18:21 год. зняв, тобто таємно викрав, із банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_20 , грошові кошти у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, покинув з викраденими грошовими коштами місце вчинення злочину, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Своїми умисними діями які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав та пояснив, що дійсно 26.06.2018 р. проходив біля дачного будинку АДРЕСА_2 і на земельній ділянці біля вказаного будинку виявив металеві вироби металобрухт, а 30.06.2018р. приблизно о 10:00 год., на маршрутному автобусі приїхав до м. Коломия, де зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_8 та запропонував останньому за винагороду допомогти вивезти металобрухт, при цьому пояснив, що вказаний металобрухт належить йому. Після чого разом з ОСОБА_8 звернувся до водія автомобіля марки «Фольксваген ЛТ 55» ОСОБА_9 , який займається вантажними перевезеннями та попросив його надати послуги по вивезенню належного ніби йому, обвинуваченому, металобрухту. Отримавши згоду ОСОБА_9 , він обвинувачений ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 30.06.2018 приблизно о 11:00 год. приїхали на вищевказаному автомобілі до господарства АДРЕСА_2 , де він обвинувачений реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом вільного доступу до вищезазначеної земельної ділянки, намагався таємно викрасти металобрухт загальною вагою 260 кг , разом із ОСОБА_10 завантажив до автомобіля марки «Фольксваген ЛТ 55» частину даного металобрухту, однак, був помічений ОСОБА_11 і місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

18.09.2018 близько 02 год 00 хв. він, обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись неподалік магазину «Продукти» в АДРЕСА_3 , умисно,повторно, підійшов до вищевказаного магазину, шляхом відважування привідчиненого віконного скла проник через віконний отвір до приміщення магазину, звідки таємно викрав гроші у сумі 1 200 гривень, сорок упаковок шоколадних батончиків «Снікерс», одну пляшку коньяку «Закарпатський» 5 зірок ємкістю 0,5 літра, п`ять пляшок коньяку «Закарпатський» 3 зірки ємкістю 0,5 літра, одну пляшку коньяку «Жатон» 3 зірки ємкістю 0,5 літра.

11.11.2018 біля 19:00 год. він, обвинувачений ОСОБА_6 , перебував в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , у умисно, повторно, шляхом ривка без застосування насильства, вихопив із плеча потерпілої ОСОБА_21 , яка в той час піднімалась по сходах, її шкіряну сумочку чорного кольору, всередині якої знаходились пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_13 , три банківські карточки, дві від Приватбанку та одна ОСОБА_14 ; мобільний телефон марки «Prestigio Wize P3» із встановленими сім-картами мобільних операторів «Водафон» та «Київстар» ; мобільний телефон марки «Sigma X-style 33» із встановленими сім-картами мобільних операторів «Водафон» та «Лайфселл» ; шкіряний гаманець червоного кольору всередині якого знаходились грошові кошті в сумі 550 грн; косметичка рожевого кольору і з місця вчинення злочину скрився, а пограбованим майном розпорядився на власний розсуд.

12.04.2019 близько 14:30 год. він, обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою із своїм батьком ОСОБА_15 повторно, прийшли до господарства АДРЕСА_5 , де упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно намагалися викрасти металічні частини секції металічної огорожі, а саме брухт чорних металів вагою 76 кг, однак були затримані ОСОБА_16 .

02 січня 2020 року він, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання потерпілого ОСОБА_18 в АДРЕСА_6 , під час розпивання спиртних напоїв побачив на столі мобільний телефон марки та моделі LG K9 чорного кольору, належного потерпілому ОСОБА_18 і вирішив викрастиданий телефон. Біля 21:15 цього ждня він,обвинувачений, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зі столу мобільний телефон марки та моделі LG K9 чорного кольору, з викраденим мобільним телефоном вийшов із квартири ОСОБА_18 , та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд.

Крім того, в період часу з 14:00 по 19:00 год 17.02.2020 він,обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_19 в АДРЕСА_7 , умисно, прагнучи незаконно збагатитись, таємно викрав з гаманця потерпілої ОСОБА_20 офіційний документ банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК», пін код якої йому було відомо раніше від потерпілої ОСОБА_20 , після чого покинув приміщення квартири. Маючи при собі викрадену банківську картку АТ «ПРИВАТ БАНК» виданої на ім`я ОСОБА_20 , знаючи пін-код, який раніше йому повідомила потерпіла ОСОБА_20 , 17.02.2020 року направився до банкомату по вул. Гетьмана Мазепи № 7 у м. Коломия, Івано-Франківської області, де з використанням викраденої ним банківської картки о 18:21 год. зняв із викрадної банківської картки грошові кошти у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, та покинув місце вчинення злочину. У вчиненому щиро розкаюється, зазначив, що кримінальні правопорушення вчиняв внаслідок тяжкого матеріального становища із-за відсутності місця роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, добровільно частково відшкодовано завдану кримінальними правопорушеннями шкоду, просить суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, на суворому покаранні не настоюють.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч.2, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.357 ч.1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч.2 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно; за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення; за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно; за ст.357 ч.1 КК України як викрадення офіційного документа.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що обвинувачений на диспансерному обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах поліклінічного відділення Коломийської ЦРЛ не числиться, позитивна характеристика з ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)", що має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_13 завдану кримінальним правопорушенням шкоду, то суд вважає відповідно до ч.1 ст.69 КК України за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України.

В даному кримінальному провадженні цивільні позови не заявлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, застосованого ухвалою слідчого судді Коломийськогог міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 р.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7 436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) гривень відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 370 , 373-374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч.2, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.357 ч.1 КК України та призначити покарання:

-за ч.3 ст. 15 ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 5 (п ять) місяців;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.2 ст. 186 КК України застосувавши ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць;

-
-
-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

-
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередньо обраний - тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання - 17 год.30 хв. 18.03.2020р.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави:

- 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 00 копійок витрат за проведення 5 (п`яти) товарознавчих експертиз;

- 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи;

- 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) гривень 00 копійок витрат за проведення судової трасологічної експертизи;

- 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 копійок витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи;

- 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок витрат на проведення додаткової судової дактилоскопічної експертизи, а всього в сумі - 7 436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 17.04.2019 р. на одну секцію металічної огорожі, належної потерпілій ОСОБА_22 .

Речові докази: матерчатий мішок білого кольору із частинами дроту, металічну пластину, частину водяної колонки, два полотна пилки по металу; металічний стіл з кутника без кришки; каркас металічного столу з кутника з кришкою; металічну конструкцію у вигляді дверей та коробки (грати); частину рельси; задній міст від невстановленого автомобіля; металічну трубу; металічну духовку; два прута арматури; частину металевого кутника; частину водяної колонки, повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_7 ;

- чотири металічні труби, частину сітки, три частини металічної пластини з вирізаними отворами, лист бляхи загальними розмірами 2,01 м х 1,27 м зігнутий посередині, повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_22 ;

- мобільний телефон марки та моделі LG K9 чорного кольору, повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_18 ;

- скріншоти відеозаписів з камер відеоспостереження, встановленої ззовні мисливського магазину «Арсенал» в м.Коломия вул.Мазепи,10, які знаходяться на оптичному диску; скріншоти відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених в середині та ззовні їдальні в АДРЕСА_8 та які знаходяться на оптичному диску; скріншоти відеозаписів з камер відеоспостереження, встановленої на перехрестку вулиць Мазепи-Міцкевича в м.Коломия; диск із відеозаписом з камер відеоспостереження, розміщених в м.Коломия по вул.Грушевського,1 та м.Коломия по вул. Мазепи біля школи № 1; скріншот із мобільного телефону потерпілої ОСОБА_20 , виписка із банківського рахунку ОСОБА_20 , залишити у матеріалах кримінального провадження; картонну коробку надану ОСОБА_12 ,, яка знаходиться в спецпакеті № 3171610, слід взуття, який знаходиться в спецпакеті № 4129721, слід взуття на планці, який знаходиться в прозорому пакеті горловина якого стягнута полімерною пломбою № 75644355, два сліди пальців рук, слід долоні та дактилокарту ОСОБА_5 , які знаходяться в спецпакеті № 3959835- знищити.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1