Справа № 362/1217/23
Провадження № 1-кс/362/253/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові заяву прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2022 року за № 0000679.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_3 ;

підозрюваний ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

10 березня 2023 року прокурор подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду зазначеного клопотання. Аргументи заяви зводяться до того, що суддя ОСОБА_4 за результатом розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у даному ж кримінальному провадженні ОСОБА_7 відмовила в задоволенні клопотання прокурора та застосувала до вказаного підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. На думку прокурора, є всі підстави вважати, що у слідчого судді ОСОБА_4 могло скластися суб`єктивне враження щодо обставин даного кримінального провадження та наперед сформована думка щодо клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 і захисник ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечили, пославшись на її необґрунтованість.

Вирішуючи заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) і статті 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказав, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Водночас одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд констатує, що наведені у заяві прокурора про відвід судді аргументи жодним чином не свідчать про наявність яких-небудь обставин, які би викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Отже, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 26, 75, 80-81 КПК України, суд

ухвалив:

заяву залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не оскаржується.

Повний текст ухвали оголошено 10 березня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1