Справа№ 693/655/20
1-кп/693/42/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11.11.2022 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Шимчика Р.В. в за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000442 від 27.09.2019р. прокурором Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Бойчуком П.Т. клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Жашківського відділу

Уманської окружної прокуратури - Козоріз О.В.,

обвинувачений - ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Бойчук П.Т. звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2019 року та маючи не зняту та не погашену судимість, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, 23.09.2019р. близько 21 год. 00 хв., перебуваючи поблизу намету кафе «Оболонь», що на той час був розташований по вул. Соборна у м. Жашків Черкаської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, таємно, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного намету, де, шляхом вільного доступу взяв з розташованого в ньому столу мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY J2 PRIME» моделі «SM-532F», що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2053/20 від 17.05.2020р., становить 1827 грн. 90 коп., тим самим таємно викрав його, після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_2 майнову шкоду на вказану суму.

29 червня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_1 досудовим розслідуванням визначена як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим Монастирищенським районним судом Черкаської області 06.06.2019р. за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, в ніч з 18.04.2020р. на 19.04.2020р. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів, будучи впевненим у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію подвір`я, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де шляхом зриву навісного замка з дверей сараю, проник у середину приміщення, звідки таємно викрав зварювальний апарат «VORSKLA ПМЗ-200А», що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та велосипед «АЇСТ», який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2054/20 від 17.05.2020р., становить 842 грн. 60 коп. та 1619 грн. 40 коп. відповідно, після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 заподіяв майнову шкоду ОСОБА_4 на суму 842 грн. 60 коп. та ОСОБА_3 на суму 1619 грн. 40 коп.

25 червня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_1 досудовим розслідуванням визначена як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів 30 червня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 було направлено до Жашківського районного суду за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,

18.02.2021р. ухвалою судді Жашківського районного суду Черкаської області обвинуваченого ОСОБА_1 було оголошено в розшук.

10 листопада 2022 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Причетність обвинуваченого ОСОБА_1 довчинених злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.09.2019р.;

- показаннями потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 08.04.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 18.04.2020р.;

- висновком товарознавчої експертизи від 17.05.2020р.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої від 25.06.2020р.;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 04.05.2020р.;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 05.05.2020р.;

- показаннями потерпілої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05.05.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 05.05.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 05.05.2020р.;

- протоколом огляду предмета від 05.05.2020р..

Таким чином, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та суду) обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 з метою уникнення кримінальної відповідальності і покарання, переховувався від органів досудового розслідування та суду і у зв?язку з цим Жашківським районним судом був оголошений в розшук.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_1 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, являється небезпечною для суспільства особою, яка схильна до вчинення злочинів проти власності, знає, що на розгляді у Жашківському районному суді перебувають обвинувальні акти за його обвинуваченням, тому залишаючись без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після скоєння умисного злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, може продовжити свою злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Козоріз Ю.В. клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 не заперечував проти обрання стосовно нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 суд, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, які відноситься до категорії тяжких і за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьохдо шести років, а також те, що він раніше судимий за скоєння злочину проти власності і має незняту та непогашену судимість, з 18.02.2021р. перебував у розшуку, ніде не працює, не має родини й утриманців, що вказує на відсутність соціальних зв?язків,дійшов висновку про те, що є достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, в цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інший аналогічний злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не зробив для себе належних висновків про суспільно небезпечні наслідки своїх вчинків, відповідність своєї поведінки правовим нормам та те, тому інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення повторно та переховувався від органів слідства та суду, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Бойчука П.Т. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 рахувати з 13 год. 00 хв. 10 листопада 2022 року до 13 год. 00 хв. 08 січня 2023 року включно.

Заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, визначити в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 50160 (п?ятдесят тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 14 листопада 2022 року о 14 год. 00 хв.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик