Провадження № 1-в/127/822/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2020,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86): ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2020.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 1/2 строку призначеного покарання, у зв`язку із чим просив суд замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що у зв`язку із оголошеним в Україні воєнним станом конвоювання засуджених тимчасово не здійснюється, разом з тим ОСОБА_3 пропонувалась можливість переведення до дільниці соціальної реабілітації, однак з власних переконань він відмовився, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Представник Державної установи «Вінницька випрана колонія (№ 86)» ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , оскільки останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність засудженого ОСОБА_3 та з урахуванням заяви останнього.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовується, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконані законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставлення до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається із особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі та звільнявся згідно зі ст. 81 КК України, на даний час засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_3 , наданої адміністрацією Державної установи «Вінницька випрана колонія (№ 86)» вбачається, що ОСОБА_3 за час відбування покарання в установі характеризується посередньо. Режим утримання не порушує, з метою стимулювання правомірної поведінки в установі 7 разів заохочувався адміністрацією установи. До виконання, передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. По відношенню до представників установи поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. ОСОБА_3 намагається утримувати сальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті, не завжди має охайний вигляд.

Крім того, ОСОБА_3 участь в програмах диференційованого впливу не приймає з власних переконань. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки. Приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає.

Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 частини покарання, а саме 03.04.2022. Рішенням комісії установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, за власним бажанням.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини покарання, а саме 03.12.2021. Рішенням комісії установи відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Обмеження волі - це покарання, що полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Однак, як встановлено під час судового розгляду, засуджений ОСОБА_3 , не дивлячись на те, що в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» є можливість залучатись до суспільно-корисної праці на дільниці соціальної реабілітації, працювати відмовився. Крім того, ОСОБА_3 володіючи професією «столяр» в установі непрацевлаштований, а лише залучається до робіт з благоустрою території виробничої зони, що є обов`язком усіх засуджених.

Таким чином, суд не вбачає позитивних змін у поведінці засудженого, які могли б слугувати підставою для пом`якшення покарання, оскільки на думку суду, засуджений не став на шлях виправлення, а встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності не можуть свідчити про його виправлення та перевиховання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України задоволенню не підлягає, оскільки останній на шлях виправлення не став.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2020 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: