ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1258/21

Провадження № 11-кп/4820/831/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисникаобвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0000632, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Підлісний Мукарів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, та
ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 00000632, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України.
По цій справі 25 жовтня 2022 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , зауважуючи на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року постановлено задовольнити клопотання прокурора; застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 січня 2023 року включно; визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, внаслідок внесення якої звільнити обвинуваченого з-під варти.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зазначає, що вважає ухвалу суду надто суворою до обвинуваченого та вказує, що суд не взяв до уваги ті обставини, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, він є особою молодого віку, має на утриманні співмешканку та малолітню дитину, біологічним батьком якої він є.
Наполягає на тому, що тримання під вартою є виключним та найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, тому вважає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Акцентує увагу, що обвинувачений розуміє, що при переховуванні він сам собі може нашкодити, внаслідок чого отримати у майбутньому покарання у виді позбавлення волі.
Окрім того, основною підставою для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою було те, що останній систематично не з`являвся на судові засідання, на що обвинувачений пояснив, що у нього не працював телефон і побачити, на яку дату його викликають, не було можливості. Також він проходив медичну військово-лікарську комісію для призову до війська, оскільки має на меті захищати територіальну цілісність України, а також повідомляв суд, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не мав змоги доїхати до місця розгляду справи, бо його місце проживання знаходиться значно віддаленим від м. Дунаївці.
Захисник зауважує, що в ухвалі присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права щодо незаконного затримання особи та необґрунтованого обрання стосовно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу. Вважає недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам.

Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційні вимоги, просили оскаржувану ухвалу скасувати, обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні просила залишити ухвалу суду без змін, вважала доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який може переховуватися від суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які просять задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, думку прокурора, яка не визнала апеляційної скарги, вважала ухвалу суду першої інстанції від 08 листопада 2022 року законною і обґрунтованою, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 просила залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду
Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього Кодексу.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалюючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував обставини, передбачені статтями 178, 183 КПК України, матеріальне та сімейне становище обвинуваченого, відсутність стійких соціальних зв`язків, особу обвинуваченого, який є судимим, за місцем проживання характеризується негативно, систематично не з`являвся в судові засідання, а також неможливість виконати ухвали про привід обвинуваченого через його відсутність за місцем постійного проживання.
Тож, вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , суд першої інстанції у повній мірі обґрунтував своє рішення, тому колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно з положеннями частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, переданий до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, судове провадження триває та доведеність або не доведеність його вини буде встановлюватися вироком суду.

Відповідно до частини 2 статті 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. До того ж, згідно з частиною 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

З матеріалів кримінального провадження та ухвали суду про застосування запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_5 ухилявся від виконання покладеного на нього процесуального обов`язку щодо необхідності явки до суду, про причини неявки суд не повідомляв, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувався привід, а саме згідно з ухвалами від 13 липня 2022 року, 22 липня 2022 року, 02 вересня 2022 року, 06 вересня 2022 року, 13 вересня 2022 року. Ухвали суду про його примусовий привід не виконані у зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання.
25 жовтня 2022 року постановлено ухвалу про затримання обвинуваченого з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі якої 08 листопада 2022 року в с. Підлісний Мукарів Кам`янець Подільського району Хмельницької області обвинуваченого ОСОБА_5 затримано та доставлено до суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом враховується, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 07.05.2020 року Дунаєвецьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, обвинувачується у вчиненні 21.09.2021 року нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до двох років позбавлення волі, тобто скоєного під час іспитового строку, що значно підвищує ризик переховування від суду.
Таким чином, колегія суддів вважає доведеними ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачений, перебуваючи на волі й усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що під час розгляду кримінального правопорушення в суді ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся в судові засідання, тому є підстави припускати, що обвинувачений може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тож, зазначені вище обставини виправдовують обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Захисник в апеляційній скарзі зазначив, що обвинувачений систематично не з`являвся на судові засідання через несправний телефон та неможливість отримати повідомлення про дату та час проведення судового засідання. Обвинувачений не міг дістатися до місця розгляду справи (місто Дунаївці), оскільки наразі проживає достатньо далеко та перебуває у скрутному матеріальному становищі.
Однак, ці доводи спростовуються наявними у матеріалах справи довідками про доставку SMS-повідомлення та розписками про належне повідомлення ОСОБА_5 про дату та час проведення судових засідань, а посилання обвинуваченого на неможливість дістатися до місця розгляду справи через скрутне фінансове становище, лише підтверджує його бажання затягувати судовий процес та у певній мірі сприймається колегією суддів як ухилення від покладених процесуальних обов`язків.
Зазначені захисником обвинуваченого в апеляційній скарзі доводи про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, порушення судом норм КПК України щодо незаконного затримання особи та необґрунтованого обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а вимога захисника застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню через зазначені вище обставини.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має цивільну дружину (співмешканку) та малолітню дитину на утриманні, не підтверджується ніякими доказами. Крім того, це істотним образом не знижує перелічених ризиків, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків на цій стадії судового провадження.

Натомість, колегією суддів враховується, що обвинувачений не працює, що унеможливлює утримання ним будь-кого, та негативно характеризується за місцем проживання. Наведене свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, у тому числі відсутність й утриманців, а в сукупності з відсутністю у обвинуваченого постійного місця роботи, його репутацією, майновим станом та наявністю судимості, зазначене суттєво підвищує існуючу небезпеку перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя.

Беручи до уваги досліджені матеріали справи і встановлене в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 січня 2023 року. Обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним через неможливість у жодний інший спосіб запобігти його переховуванню від суду та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Окрім того, як альтернативу, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, суд першої інстанції визначив розмір застави для обвинуваченого в сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні. колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисникаобвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3