Номер провадження:1-в/521/272/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ОВК №14» (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції (дистанційного судового засідання) клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нікопольське (раніше Володарське) Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого та маючого доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого 27.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 3 місяців позбавлення волі, суд

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 3 місяців позбавлення волі.

Клопотання обґрунтовано тим, що він вже відбув 3/4 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення, оскільки він має заохочення та вважається таким, що стягнень не має. Крім того ОСОБА_5 одружений та має малолітню доньку ОСОБА_7 23.04.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи вищезазначене захисник просить суд звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні захисник та засуджений (в режимі відеоконференції) клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі не довів, що став на шлях виправлення. ОСОБА_7 на виробництві установи не працевлаштований, має не лише заохочення, а також має стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, що говорить про неоднозначну поведінку засудженого. Крім того, засуджений раніше неодноразово був звільнений умовно-достроково від відбування покарання після чого знов вчиняв корисливі злочини проти власності.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «ОВК №14» не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 81 КК України вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого ч. 3 ст. 81 КК України відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Частиною 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, ключовою підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Нікопольське (раніше Володарське) Донецької області, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений та має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , до засудження офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де до засудження й проживав, раніше неодноразово судимий, а саме:

- 28.11.1995 року за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 04.03.1998 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки і місяць 16 днів;

- 16.09.1999 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42, ст. 43 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 11.10.1999 року ч. 4 ст. 140, ст. 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 03.02.2006 року по кінцю строку відбування покарання;

- 05.03.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 187, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 29.10.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 20 днів;

- 22.03.2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.04.2013 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.10.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 18 днів.

На теперішній час засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.03.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 06 січня 2019 року. Кінець строку: 06 квітня 2024 року. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 3/4 строку призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.01.2019 року. Під час тримання в Державній установі «Маріупольській слідчий ізолятор» з 10.01.2019 року по 22.07.2020 року характеризувався негативно до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 (один) раз. Заохочень не мав. Під час тримання з Державній установі «Селидівська виправна колонія (№83)» з 22.07.2020 року по 15.04.2022 року до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 (один) раз, згідно п. 14 ст. 134 КВК України вважається таким що стягнень не має, має 4 (чотири) заохочення. 15.04.2022 року прибув до Державної установи «Одеська виправна колонія №14» та був розподілений до відділення СПС №10. На основному виробництві установи не працевлаштований, але залучається до благоустрою установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Спілкується н засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, тощо.

Відповідно до Витягу з протоколу №24 від 28.12.2022 року засідання комісії Державної установи «Одеська виправна колонія №14» з розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, вбачається, що комісією прийнято рішення не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно ОСОБА_5 , який не довів свого виправлення.

Так, при розгляді питання щодо можливості застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд керується вже сталою правовою позиціє судів вищої інстанції про те, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені обставини в судовому засіданні суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки. З початку він характеризувався посередньо, а в подальшому, лише після тривалого часу відбування покарання, вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону. Така поведінка засудженого не є зразковою, та не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи, що основною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки вона нестабільна. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Таким чином, незважаючи на те, що засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, однак матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку, яка змінювалася, та останній спочатку під час відбування покарання характеризувався з негативного боку, і лише через тривалий проміжок часу, змінив свою поведінку в кращу сторону, тобто пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних підстав, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення. З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1