УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000260 від 27.10.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Як вбачається з клопотання, у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено наступні предмети та речі: 18 набоїв калібру 5,45 мм., із різними маркуванням на кронці, які вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою ДБР з № S1032428; аркуші паперу, зовні схожі на національну валюту України гривню, а саме: купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень у загальній кількості 7 шт. з наступними серійними номерами: ВХ7697260, ЛИ4145863, АЗ2566531, ФД2439643, ВА5064043, БТ3438758, СЗ0399102; аркуш паперу, зовні схожий на національну валюту Туреччини турецьку ліру, купюру номіналом 10 (десять) лір з серійним номером Е064385586; карти банку «ОщадБанку» у кількості 4 шт. з наступними номерами:5167-8032-2231-9480, 5167-4901-7959-5898, 4790-7299-5064-1977, 5167-8032-4464-9062, які вилучено та поміщено до сейф-пакету з символікою ДБР з №S1032427.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів та просив розглянути клопотання без його участі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 також надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі та участі підозрюваного.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

-18 набоїв калібру 5,45 мм., із різними маркуванням на кронці;

-аркуші паперу, зовні схожі на національну валюту України гривню, а саме: купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень у загальній кількості 7 шт. з наступними серійними номерами: ВХ7697260, ЛИ4145863, АЗ2566531, ФД2439643, ВА5064043, БТ3438758, СЗ0399102;

-аркуш паперу, зовні схожий на національну валюту Туреччини турецьку ліру, купюру номіналом 10 (десять) лір з серійним номером Е064385586;

-карти банку «ОщадБанку» у кількості 4 шт. з наступними номерами:5167-8032-2231-9480, 5167-4901-7959-5898, 4790-7299-5064-1977, 5167-8032-4464-9062.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1