Єдиний унікальний номер: 343/869/23
Номер провадження: 1-кс/0343/213/23
У Х В А Л А

про арешт майна

13 квітня 2023 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 000118 від 20.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на видану ОСОБА_4 купюру номіналом 50 Євро серії SE, із забороною відчуження та розпорядження цим майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 000118 від 20.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2022 року до відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 17 вересня 2022 року він продавав назбирані гриби на місцевому ринку, що в м.Долина Калуського району Івано-Франківської області. Близько 14:00 год. до нього підійшов незнайомий чоловік, який сказав, що хоче придбати гриби, але при собі немає гривень, а лише 50 Євро. Тоді вони домовилися між собою про продаж 8 кг грибів за вказану суму. Того ж дня, через 10-15 хв. після продажу грибів ОСОБА_4 пішов у обмінник валют, що знаходиться в приміщенні критого ринку поблизу торгового центру «Гермес», де після перевірки 50 Євро йому повідомили, що купюра є підробленою. 11 квітня 2023 року, будучи додатково допитаний як потерпілий, ОСОБА_4 видав купюру номіналом 50 Євро, яку в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом. З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та проведення експертиз виникла необхідність в накладені арешту на це майно.

В судове засідання прокурор Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання про арешт майна підтримує та просить його задоволити.

Власник та користувач майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце його проведення шляхом направлення йому телефонограми.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 доведено, що вищевказане майно є речовим доказом в кримінальному провадженні № 000118 від 20.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про що свідчить винесена ним постанова про визнання речовими доказами від 11.04.2023 року.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення експертиз.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та проведення відповідних експертиз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на видану ОСОБА_4 купюру номіналом 50 Євро серії SE.

Позбавити права на відчуження та розпорядження арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому надіслати копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: