Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

представника - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000042 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000042 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на вантаж у вигляді лісосировини породи сосна звичайна, об`ємом близько 18 м3 та дві наданих ТТН на їх перевезення без належних реквізитів та відтиску печатки.

В частині задоволення клопотання про накладення арешту на вантажний автомобіль "ЗИЛ 131", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ключ від замка запалювання вказаного автомобіля, бортовий напівпричіп "ОДАЗ 9357", реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 належить ОСОБА_9 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що слідчий в клопотанні не обґрунтував підставу арешту майна, а лише поверхнево послався на положення ст.170 КПК України, яка загалом визначає поняття, підстави та мету накладення арешту на майно. Зазначає, що з клопотання не вбачається за можливе встановити чи є предмет арешту об`єктом кримінально-караних дій або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також, на його думку, відсутні підстави вважати, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2023 року скасувати.

До початку апеляційного розгляду прокурор Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_10 надіслала заяву про розгляд провадження у її відсутність, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, враховуючи, що її неявка не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника власника майна, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 цього Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом поліції №2 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 18.01.2023 до ВП № 2 РРУП надійшло повідомлення працівників патрульної поліції про те, що ними зупинено на 120 км автодороги Н-25 Городище-Рівне-Старостянтинів вантажний автомобіль "ЗИЛ 131", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався з бортовим напівпричіпом "ОДАЗ 9357", реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , завантаженим лісосировиною породи сосна звичайна, об`ємом близько 18 м3 без відповідних документів.

За результатом огляду було вилучено: вантажний автомобіль "ЗИЛ 131", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ключ від замка запалювання вказаного автомобіля, бортовий напівпричіп "ОДАЗ 9357", реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 належить ОСОБА_9 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів, вантаж у вигляді лісосировини породи сосна звичайна, об`ємом близько 18 м3, дві наданих ТТН на їх перевезення без належних реквізитів та відтиску печатки, саме на ці просить накласти арешт.

В результаті розгляду клопотання слідчого слідчий суддя ухвалив накласти арешт на вантаж у вигляді лісосировини породи сосна звичайна, об`ємом близько 18 м3 та дві наданих ТТН на їх перевезення, оскільки вказані накладні були без належних реквізитів та відтиску печатки.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, а також наведені обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання про арешт майна, зокрема згаданими ТТН, які не відповідають положенням Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, оскільки на товарно-транспортній накладній відсутній підпис замовника, а також немає відтиску печатки. Крім того, у вказаній ТТН в графі «найменування вантажу» зазначений вантаж, який неможливо ідентифікувати.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України та може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, доводи представника власника майна, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду на увагу суду не заслуговують, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту, оскільки не накладення арешту на вказані речові докази може призвести до зникнення, втрати, їх пошкодження або інших наслідків.

Слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на лісосировину породи сосна звичайна об`ємом близько 18 м3 та дві наданих ТТН на її перевезення.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які давали б підстави для скасування постановленого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_5 в інтересах особи ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000042 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3