ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Володимир
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000249 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Дубровицького району, с. Удрицьк, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, громадянина України, українця, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,
в с т а н о в и в:

19 квітня 2021 року, близько 01 години 38 хвилин, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Володимир - Волинського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_6 , який згідно з ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу і на якого згідно ст.ст. 23, 31, 45 Закону України "Про Національну поліцію" покладено обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, а в разі невиконання законних вимог застосовувати заходи примусу, виконуючи покладені на нього службові обов`язки під час несення служби в складі групи реагування патрульної поліції Володимир - Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, знаходячись поблизу території домоволодіння АДРЕСА_1 , здійснював припинення протиправних дій ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та які виразились у не виконанні законних вимог поліцейського передбачених ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", а саме пред`явити документи, під час чого останній усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу (поліції), вчинив активний опір поліцейському ОСОБА_6 , штовхаючи та шарпаючи його, а також порвавши йому формений одяг поліцейського, що в сукупності перешкоджало виконанню співробітнику поліції своїх службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінального правопорушення та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, просив суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`яків є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 342 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, котра обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не судимий, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, помякшуючу та обтяжуючу покарання обставину.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання у виді штрафу.

Речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити покарання у виді штрафу в сумі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 гривень.
Речові докази: флеш носій, два оптичні диски залишити у матеріалах кримінального провадження. Куртку поліцейського повернути ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1