ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/138/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/6776/22 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002310 від 10.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 року задоволено клопотання слідчого.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування до 02.02.2023 року включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання слідчого, визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розмірі застави є необґрунтованою.

Вважає, що задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя, всупереч вимог діючого законодавства, підійшов формально до виконання своїх обов`язків, не дослідив належним чином матеріали, якими обґрунтовувалась клопотання, не взяв до уваги докази істотного порушення прав ОСОБА_6 та норм КПК України та не врахував доводи захисту.

Посилається, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. Крім того, під час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу, прокурор зазначив, що відсутній ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що у клопотання слідчий не навів обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, вказавши лише про необхідність допиту трьох свідків та витребування двох довідок.

Вказує, що слідчим суддею не було враховано в повній мірі обставини, що характеризують особу підозрюваного, його репутацію та стан здоров`я ОСОБА_6 , які свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 4 статті 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, також слідчий суддя оцінив сукупність обставин, а саме: суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 статті 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя врахував позитивні характеристики ОСОБА_6 однак дійшов висновку про неможливість запобігти наявним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

З висновками слідчого судді щодо продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, який відповідно до частини 6 статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні беззаперечно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 є місцевим депутатом та деякі свідки є найманими працівниками СТОВ «Мрія», керівником якого є ОСОБА_6 , що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України та які не зменшилися та продовжують існувати, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки продовжуючи запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_11 слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, з яким цілком погоджується суд апеляційної інстанції.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України в умовах воєнного стану, що відповідно до частини 4 статті 183 КПК України з врахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, дає право слідчому судді не визначити розмір застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що звертаючись з клопотанням, прокурор не навів обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки під час розгляду поданого клопотання, слідчий суддя встановив, що з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду та навів відповідні мотиви в оскаржуваній ухвалі з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, висновків слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не спростовують та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: