КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 08 листопада 2022 року, апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зазим`я Броварського району Київської області. Громадянина України, з вищою освітою. Неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком до 17 грудня 2022 року, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без права внесення застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я осіб, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації.
Окрім того, ризик повторного вчинення злочинів ОСОБА_6 підтверджується довідкою щодо наявності та копіями вироків суду, які долучено до матеріалів справи під час розгляду клопотання.
На думку прокурора, будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 15 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0002177, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15 жовтня 2022 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
17 жовтня 2022 року старший слідчий СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання відмовлено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком до 17 грудня 2022 року, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_9 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими. Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Крім того, як зазначено слідчим суддею з чим погоджується і колегія суддів, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.
Твердження прокурора про те, що застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Окрім того, прокурором не надано доказів про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), а тому слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, можливість і бажання його батька утримувати сина, прийшов до висновку, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим застосував до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_9 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін. Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та застосовано в межах строку досудового розслідування.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 361/5360/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Провадження № 11сс/824/4340/2022 Доповідач ОСОБА_14

Категорія ст.181 КПК України