УХВАЛА

17 березня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів, головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0000329 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченої. В обґрунтування клопотання вказує, що 13.02.2023 на адресу Рівненської обласної прокуратури надійшла заява дружини потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , в якій остання вказує на протиправні діяння відносно неї та членів її сім`ї, а саме: погрози невстановлених осіб чоловічої статі, підозрілі дзвінки на телефон із невизначеного номера, виявлені під дверима квартири похоронних вінків та проведення ОСОБА_6 під дверима квартири підозрілих ритуалів. ОСОБА_9 зазначає, що ОСОБА_6 є загрозою для усіх членів її родини, у зв`язку із чим просить прийняти міри для захисту її та її рідних. Крім того, 16.02.2023 на адресу Рівненської обласної прокуратури надійшла заява представника потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 , відповідно до якої останній вказує, що після зміни щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, його довірителю почали дзвонити невідомі люди із закритих номерів та погрожувати. Також, представник потерпілого вказує, що в січні 2023 року невідомі особи неодноразово погрожували дружині ОСОБА_8 . Крім того, вказує, що стосовно ОСОБА_6 , 14.07.2020 та 20.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, прокурор вказує на наявність ризиків передбачених п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, обвинувачена з метою уникнення відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою схилити їх до дачі завідомо неправдивих показань в суді. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у замовленні вбивства іншої людини, що не виключає можливості і в подальшому вдаватись до вчинення аналогічних злочинів, або продовження вчинення кримінального правопорушення. Запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, без застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченої ОСОБА_6 неможливо. Такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, виконання нею процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на потерпілого, свідків, або ж вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

За положенням ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Під час судового розгляду у справі обвинуваченій обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 19.00 год. до 07.00 год., порушень умов якого органом досудового розслідування та суду не зафіксовано.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні зясувати, чи є домашній арешт під час судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обовязків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

Натомість, у судовому засіданні при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В обґрунтування клопотання, як на підставу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, спробі вчинити вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.

Посилання прокурора, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, ніякими обгрунтованими та належними доказами не підтверджено.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 не порушувала умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, беручи до уваги попередні явки до суду, те, що остання має постійне місце проживання, раніше не судима, її вік, незадовільний стан здоров`я, що підтверджується наданими письмовими доказами.

Проаналізувавши доводи прокурора, станом на час розгляду клопотання колегія суддів вважає, що ризики, визначені в ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому до обвинуваченої ОСОБА_6 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому, колегія суддів вважає, що обрання саме цілодобового домашнього арешту є недоречним, так як обвинувачена постійно з`являлась у судове засідання, не переховувалась від суду, потребує вільного переміщення в денний час зокрема з метою отримання медичної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченою ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА :

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на два місяці з 17 березня 2023 року по 17 травня 2023 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії даної ухвали з 17 березня 2023 року по 17 травня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї вище обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3