Справа № 642/2171/22
Провадження № 1-кп/642/14/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 10.10.2022 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше судимого 28.01.2022 р. Московським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі,

у скоєні кримінального правопорушення ( злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 10.10.2022 приблизно об 11 годині ЗО хвилин знаходився поблизу магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: м. Харків вул. Різдвяна, 16, де у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та, будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 573/2022 від 12.08.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, зайшов до приміщення вказаного магазину ТОВ «Вигідна покупка», та діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх діянь, за допомогою спеціально заготовленого предмету - молотка, який був при ньому, підійшов до касової зони №2 та за допомогою вказаного молотка, який він використав в якості знаряддя злочину, відчинив касовий апарат № 2, таким чином проник до сховища зберігання матеріальних цінностей та відкрито заволодів грошовими коштами в розмірі 5760 грн. 51 коп., після чого підійшов до касового апарату № 1 та за допомогою вказаного молотка, який він використав в якості знаряддя злочину, відчинив касовий апарат № 1, таким чином проник до сховища зберігання матеріальних цінностей та відкрито заволодів грошовими коштами в розмірі 1374 грн. 80 коп., під час чого, до ОСОБА_4 підбігла продавець - касир даного магазину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та намагаючись зупинити злочинні дії ОСОБА_4 , підійшла до останнього, однак ОСОБА_4 долонями обох рук відштовхнув в область передпліччя ОСОБА_5 , після чого, остання знову намагалась зупинити злочинні дії ОСОБА_4 , та схопила його лівою рукою за правий рукав куртки, однак ОСОБА_4 кулаком лівої руки наніс один удар по лівій руці ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд.

Своїми активними і протиправними діями ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з застосуванням до потерпілої фізичного насильства, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, відкрито викрав з двох касових апаратів грошові кошти в сумі 7143 грн. 31 коп., що належить ТОВ «Вигідна покупка».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєному злочину визнав повністю. У скоєному розкаявся, та надав показання аналогічні фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті. З вартістю викраденого майна погоджується. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Грабіж вчинив тому, що у нього не було коштів на існування. Можливості відшкодувати завдані збитки не має.

Потерпілі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» , представник потерплої юридичної особи - ОСОБА_6 , та потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представником потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_6 заявлений цивільний позов на суму 7143 грн. 31 коп.

З урахуванням думки учасників судового провадження суд постановив проводити розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених потерпілих, зважаючи що у їх відсутність можливо встановити усі обставини, що підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд визнає доказаними фактичні обставини справи щодо дати, часу, місця, способу скоєння кримінальних правопорушень, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України - а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, поєднаний із проникненням у сховище.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд при призначенні покарання визначає тяжкість кримінальних правопорушень, враховуючи їх характер, обставини вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак, поведінку особи до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності. Судом враховується, що ОСОБА_4 вчинив грабіж, від вчинення якого настали наслідки у виді завдання матеріальної шкоди потерпілому.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обтяжуючих обставиною відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалюється обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, його відношення до вчиненого, приходить до висновку що ОСОБА_4 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто необхідним і достатнім для можливого виправлення ОСОБА_4 буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 28.12.2022 ОСОБА_4 був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі.

У цьому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 10.10.22, тобто до постановлення вироку Московським районним судом м. Харкова, що свідчить про існування у ОСОБА_4 на момент винесення вироку невідбутого покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст.70 КК України визначено, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2022, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого та обставин, які пом`якшують покарання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю для цього передумов, а застосування таких положень Закону буде явно несправедливим через м`якість покарання.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні представником потерпілого цивільний позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст. 129 КПК України). Згідно положень ч.5ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За вимогами ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Представником потерпілого ОСОБА_6 в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 7143 грн. 31 коп.

Як вбачається із показань обвинуваченого у судовому засіданні, останній заявлений до нього представником потерпілого цивільний позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

З огляду на встановлені обставини провадження суд вважає, що визнання обвинуваченим пред`явленого до нього цивільного позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому судом приймається.

Позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з обвинуваченого на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка», в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 7143 грн. 31 коп.

Запобіжний захід по цьому кримінальному провадженню не обирався.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, або за правилами передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 28.10.22 підозрюваному ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст.7, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним за цим вироком більш суворим призначеним вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.12. 2022 у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми)років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання, а саме з 27.10.2022 по час набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, залишити без змін раніше обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Заявлений представником потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов в інтересах ТОВ «Вигідна покупка» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Вигідна покупка» в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 7143 грн. 31 коп. (сім тисяч сто сорок три грн. 31 коп).

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1