Справа № 344/7016/23
Провадження № 1-кс/344/2794/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 поданої в порядку ст.206 КПК України щодо звільнення останнього з ДУ «Івано-Франківська УВП №12», -

В С Т А Н О В И В:

В скарзі захисник зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 20,04.2023 року зупинено виконання вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21.02.2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому вказує, що останнього було затримано в порядку виконання вищевказаних рішень суду та згідно відповіді ДУ «ЦОЗ ДКВС України» поступив та утримується на даний час в ДУ «Івано-Франківська УВП № 12. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. На підставі наведеного, просить постановити ухвалу, якою звільнити з ДУ «Івано-Франківська УВП № 12 (вул. Коновальця, 70, м. Івано-Франківськ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ухвалу для виконання направити в ДУ «Івано-Франківська УВП № 12».

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, тому відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Отже, у ст. 206 КПК України "Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини" знайшли своє кримінальне процесуальне втілення шляхи реалізації закріплених в низці міжнародно-правових актів принципи судового захисту прав людини і громадянина, затриманого або арештованого органом державної влади чи службовою особою на території, на яку поширюється юрисдикція національних судів. Свавільне затримання або арешт визнані грубим порушенням прав людини. У Загальній декларації прав людини, прийнятій 10 грудня 1948 р. Генеральною Асамблеєю ООН, наголошується: "Ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання" (ст. 9). Міжнародний пакт про громадянські і політичні права, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 14 грудня 1966 р. і ратифікований СРСР та УРСР у 1973 p., містить такі положення: "Нікого не може бути піддано свавільному арешту чи триманню під вартою. Нікого не може бути позбавлено волі інакше, як на підставах і відповідно до такої процедури, які встановлені законом" (ст. 9); "3. Кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується: ... Ь) забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими властями або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим системою держави, і розвивати можливості такого захисту".

Водночас, положення ч.1 ст.206 КПК України вказують на те, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, що тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи, тобто кожному підданому арешту, триманню під вартою забезпечено право на правовий захист компетентною судовою владою, - слідчим суддею, процесуальні форми якого виписані в ч. 2-9 цієї статті КПК України.

Більше того, формулювання ч. 3 ст. 206 КПК України дозволяє розглядати і питання про законність та обґрунтованість затримання особи за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. ст. 207, 208 КПК. Тому, якщо особу було незаконно та/або необґрунтовано затримано, і строк затримання ще не закінчився, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти законність та обґрунтованість затримання особи в порядку ст.206 КПК України, виходячи тим самим за межі заяви (клопотання, скарги), яка подається до слідчого судді з інших підстав. Аналогічно щодо особи обвинуваченого, який ще тримається під вартою.

Тому, застосування слідчим суддею статті 206 КПК України стосується підозрюваних та обвинувачених які на сумнівних підставах позбавлені свободи і є дані про застосування насильства під час затримання або тримання в державній установі. Проте, дана норма для слідчого судді не поширюється на засуджених осіб, які відбувають покарання за вироком суду, який набрав законної сили після перегляду апеляційною та/або касаційною інстанцією суду рішення суду першої інстанції.

У такому випадку застосування положень ст. 206 КПК України не передбачене, адже на момент звернення до суду така особа вже не знаходиться під вартою, а відбуває покарання за вироком суду, і як наслідок не є суб`єктом звернення та захисту відповідно до цієї статті в межах компетенції слідчого судді.

Вирок суду відносно ОСОБА_3 набрав законної сили та зупинений виконанням до ухвалення постанови судом касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 4 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закони України про амністію та акт помилування. До набрання законної сили вирок виконується в частині запобіжного заходу і не-гайного звільнення обвинуваченого з-під варти у разі виправдання або звільнення від відбування покарання, засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання (ст. 377 КПК). Відповідно ж до ст. 400 КПК України встановлено, що набрання законної сили судового рішення зупиняє по¬дання апеляційної скарги учасником судового провадження. Зупинення виконання судового рішення - це тимчасове неприведення до виконан¬ня судового рішення, що вже набрало законної сили. Це може бути як відкладення виконання, яке ще не було почато, так і переривання виконання, якщо судове рішення вже виконується. Виконане судове рішення зупинити не можна. Зупинення виконання може стосуватися як рішення в цілому, так і певної його частини (наприклад, запо-біжного заходу, додаткової міри покарання тощо).

За ч. 3 ст. 206 КПК України вказано, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

В даному ж випадку наявне судове рішення, яке набрало законної сили, проте зупинене виконанням.

Щодо процесуальних питань, пов`язаних із виконанням вироку, та по¬рядку їх вирішення, унормовано приписами ст.ст. 535, 536, 537, 538, 539, 540 КПК України і за загальним правилом вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, закон по¬кладає на суддю суду першої інстанції одноособово, в тому числі інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

При цьому відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України визначено: скарга повертається особі, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи положення закону, до початку розгляду скарги слідчий суддя повинен переконатися, що скарга підлягає розгляду в цьому суді.

Між тим, як чітко вказує захисник ОСОБА_4 його підзахисний ОСОБА_3 не є ані затриманим, ані обвинуваченим, а є засудженим, це ж підтверджується і наданими стороною захисту матеріалами скарги.

Отож заявлені у скарзі вимоги не входять до повноваження та компетенції слідчого судді щодо питань, які підлягають розгляду та вирішенню в порядку ст.206 КПК України, а відтак скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 304 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 повернути скаржнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1