В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1367/22

06 лютого 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000117 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше судимого вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.246 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з конфіскацією незаконно добутої деревини та сплатою штрафу в розмірі 850 грн; вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року обвинуваченого звільнено умовно-достроково від відбування покарання й невідбутий строк покарання становить 11 місяців 4 дні, громадянина України,

за ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно.

Злочин скоєно за таких обставин.

ОСОБА_5 , маючи судимість за вчинення корисливого злочину, 24 жовтня 2022 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , й поблизу господарського приміщення побачив велосипед марки «CROSSWIND» біло-синього кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про дію в Україні воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з території домогосподарства ОСОБА_6 належний йому велосипед марки «CROSSWIND» вартістю 3650 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 3650 гривень.

В судовому засіданніОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що близько 03 години 24 жовтня 2022 року він зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , звідки викрав належний власнику господарства ОСОБА_6 велосипед марки «CROSSWIND» біло-синього кольору. Після його викриття він детально розповів працівникам поліції про обставини вчинення злочину, сприяв у його розслідуванні.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Не оспорює кваліфікацію інкримінованого йому діяння, погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого та потерпілого, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України інкриміноване обвинуваченому діяння відноситься до тяжкого злочину, бере до уваги його посередню характеристику, а також те, що на обліку у лікаря нарколога він не перебуває. Суд враховує й висновок судово-психіатричної експертизи від 15 грудня 2022 року № 699 відповідно до якого ОСОБА_5 психічною хворобою не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені легкої дебільності обтяженої вживанням алкоголю. У період інкримінованих дій ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, усвідомлював свої дії та міг керувати ними.

Суд бере до уваги думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій та просить його суворо не карати.

Надаючи оцінку обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає, що ОСОБА_5 після його викриття, добровільно розповів правоохоронним органам про факт вчинення крадіжки, щиро розкаявся у вчиненому, вказав у який спосіб скоїв злочин та вказав місце, де зберігав викрадене, що свідчить про активне його сприяння розкриттю злочину. Повністю визнав вину й розкаявся у вчиненому обвинувачений і в судовому засіданні. Суд визнає також, що вчинення підсудним злочину відбулося внаслідок збігу тяжких обставин, зокрема хворобливого стану здоров`я обвинуваченого, незадовільного його матеріального становища, неналежної його правової освіченості.

Згідно з вимогами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене вище, за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, беручи до уваги невелику вартість викраденого майна, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ч.1 ст.69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 185 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2020 року засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року обвинуваченого звільнено умовно-достроково від відбування вказаного покарання й невідбутий строк покарання становить 11 місяців 4 дні.

Частиною 1 статті 71 КК України визначено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив інкримінований злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання, яка становить 11 місяців та 4 дні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід тримання під вартою - обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити без змін. Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати 11 місяців 4 дні не відбутого покарання за вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2020 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 10 листопада 2022 року, зарахувавши у строк покарання відповідно до положень ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою - обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази : велосипед марки «CROSSWIND» біло-синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 566,34 грн витрат за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ експертизи від 08.11.2022 року № СЕ-19/109-22/11790-ТВ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1