Справа № 338/255/13-к
Провадження № 11-кп/4808/22/23
Категорія ст. 539 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Богородчанського районного суду від 06.09.2022 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богородчанського районного суду від 06 вересня 2022 року відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні його заяви про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12 червня 2013 року в кримінальному провадженні № 0000152 шляхом скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду від 18.01.2013 року та повернення йому гаражів № НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 , гаражних приміщень на території Богородчанського ринку у селищі Богородчани, житлового будинку на АДРЕСА_2 , приміщення на авто ринку ТОВ «Карбон» в с. Угринів, Івано Франківського району.

Суд своє рішення мотивував тим, що оскільки ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.01.2013 року не накладено арешт, який в порядку виконання вироку хоче скасувати заявник, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

В поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, яка прийнята з істотним порушенням вимог п.14 ч.1 ст. 537 КПК України та ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув його клопотання протягом 180 днів, замість передбачених КПК України 10 днів.

Суд помилково не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що вимоги про повернення вилучених в межах кримінального провадження грошових коштів, документів та речей, повинні вирішуватися у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

У вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 року суд не визначив конкретного переліку речей, які підлягають поверненню.

Вказує, що він не просив суд про зобов`язання ГУНП в Івано-Франківській області негайно повернути належне йому майно, зокрема вказані вище гаражні приміщення та житловий будинок, як і не ставив питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.01.2013 року. Однак просив тільки повернути йому майно, яке вилучене із належних йому гаражних приміщень, а також із житлового будинку.

Відмовляючи у задоволенні його заяви, судом було позбавлено його права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Просить ухвалу Богородчанського районного суду від 06.09.2022 року скасувати та постановити нову, якою його клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 року задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином в телефонному режимі, про що свідчить телефонограма в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

До початку апеляційного розгляду від прокурора надійшло до суду письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 406 КПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд в повній мірі дотримався.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 229 КК України та, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначено покарання у виді 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., з конфіскацією і знищенням продукції, яка маркована, як продукція торгівельної марки «STIHL» та «Лукойл». Вказаним вироком вирішено долю речових доказів та ухвалено: моторну оливу в загальній кількості 959,5 літрів, яка зберігається в трьох металевих бочках ємкістю 200 л маркованих торговою маркою «Лукойл» та у пластмасовій тарі: каністрах ємкістю 1,5 л, маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості 83 шт; каністрах ємкістю 5 літрів маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості 3 шт.; каністрах ємкістю 10 л маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості 2 шт.; в каністрах ємкістю 1,5 л маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло «М6з10Г1» в кількості 40 шт.; в каністрах ємкістю 10 л «Лукойл моторное масло «М6з10Г1» в кількості 1 шт., а також вилучені етикетки з нанесеним торговим знаком «Лукойл» із маркуванням «М6з10Г1» в кількості 284 шт. та «М10Г2Л» в загальній кількості 220 шт. знищити; продукцію, марковану під торгову марку «STIHL» в загальній кількості 258 літрів, а саме: пластмасові ємкості об`ємом 1 л в кількості 20 шт., які марковані наклейкою «STIHL»; пластмасові ємкості об`ємом 0,5 л. в кількості 76 шт. без наклейок, з оливою червоного кольору; металеву бочку ємкістю 200 літрів з оливою червоного кольору, а також вилучені наклейки в кількості 40 шт. марковані торговою маркою «STIHL» - знищити.

Також у резолютивній частині вказаного вироку зазначено, що усе інше майно, арештоване відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18.01.2013 року підлягає поверненню ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.08.2013 року вказаний вирок суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2013 року ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.08.2013 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.05.2014 року скасовано вирок Богородчанського районного суду від 12 червня 2013 року в частині цивільного позову про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТзОВ "ЛЛК Україна" процесуальних витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів. В решті вирок залишено без змін.

Із змісту поданої заяви ОСОБА_6 вбачається, що він ставить питання саме про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18.01.2013 року на його гаражі № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 на АДРЕСА_1 , гаражні приміщення на території Богородчанського ринку у селищі Богородчани, житловий будинок на АДРЕСА_2 , приміщення на авторинку ТОВ «Карбон» в с. Угринів Тисменицького (тепер Івано-Франківського) району.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.01.2013 року накладено арешт на майно, зокрема, на мастила, різні ємкості, етикетки та інше. Разом з цим, вказаною ухвалою не застосовано арешт на гаражі № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 на АДРЕСА_1 , гаражні приміщення на території Богородчанського ринку у селищі Богородчани, житловий будинок на АДРЕСА_2 , приміщення на авторинку ТОВ «Карбон» в с. Угринів Тисменицького (тепер Івано-Франківського) району.

Інших даних, які б свідчили про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000152 на зазначене ОСОБА_6 у заяві майно, матеріали справи не містять та заявником не повідомлено.

Колегія суддів зазначає, що суд вправі вирішувати лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18.01.2013 року не накладено арешт, який в порядку виконання вироку суду хоче повернути заявник.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що він вправі повторно звернутися до суду першої інстанції з вмотивованим клопотанням в порядку ст. 539 КПК України про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 року, про повернення належного йому майна.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 року без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5