У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського РУПТ ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002572 від 18.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

У провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження N0002572 від 18.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що до Полтавського РУП ГУНИ в Полтавській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_3 , про те, що 17.10.2022, близько 20:00 год., невідома особа, перебуваючи, за адресо: АДРЕСА_1 діючи таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки ZTE Blade A7s IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору.

22.11.2022 в ході проведення огляду службового кабінету №127 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що за адресо: м. Полтава, вул. Сковороди 2-Б було виявлено громадянку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра на добровільно видала наявний в неї мобільний телефон ITE Blade A7s IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, та пояснила, що придбала його в ломбарді «Саквояж», що за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи 9, вартість якого становила 3800 грн.

23.11.2022 вказаний телефон було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню No0002572 від 18.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Полтавського РУПТ ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002572 від 18.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на добровільно виданий ОСОБА_4 та у подальшому вилучений в ході огляду від 23.11.2022 мобільний телефон ZTE Blade A7s IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1