Справа № 496/5061/22
Провадження № 1-кп/496/320/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода Біляївського району, громадянина України, учня 10-го класу Вигодянського ліцею Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року указом президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено на підставі указів Президента України ОСОБА_7 від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022.

07.10.2022 року, неповнолітній ОСОБА_6 , приблизно о 11.00 годин, перебуваючи біля лісосмуги, що розташована за вул. Шкільною в с. Вигода, Одеського району, Одеської області, в ході конфлікту з малолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зокрема мобільним телефоном останнього, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння майном малолітнього ОСОБА_8 , наніс останньому удар долонею в область обличчя, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Хіоmі Redmi» 9С синього кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , 2: НОМЕР_3 , вартістю 3,399 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування та пояснив, що 07.10.2022 року він знаходився зі своїм товаришем ОСОБА_9 , та за гаражами в с. Вигода Одеського району по вул. Шкільна зустрів ОСОБА_10 , який був йому винен гроші у розмірі 1200 грн. Коли він його зустрів, то запитав коли ОСОБА_10 поверне йому кошти, та вдарив його долонею по обличчю і забрав мобільний телефон, як залог, що б потерпілий скоріше повернув йому борг. Після чого поїхав разом з товаришами до м. Одеси. Потім як йому стало відомо, мати ОСОБА_10 подзвонила в поліцію, після чого йому зателефонували працівники поліції та повідомили щодо повернення мобільного телефону потерпілому. Після того, як він повернувся з м. Одеси, відразу повернув телефон потерпілому. Також ОСОБА_6 зазначив, що у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_10 з приводу того, що останній грав в гру на його мобільному телефоні, зайшов до нього в акаунт через, що з його рахунку знято кошти у розмірі 1200 грн. Нікіта говорив, що поверне кошти через неділю, однак не віддавав, тому він забрав його мобільний телефону у якості залогу, щоб він швидше віддав кошти. У вчиненому розкаявся.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_6 , його мати разом з донькою знаходяться за кордоном. ОСОБА_6 проживає з нею та знаходиться на її утриманні. 07.10.2022 року приїхала поліція та повідомила, що ОСОБА_6 забрав мобільний телефон у малолітнього ОСОБА_8 . Також зазначила, що вона не помічала раніше за ОСОБА_6 таких випадків крадіжки. Батько не приймає участі у вихованні сина та не цікавиться його життям, внук її слухається та допомагає по господарству. При цьому просила не призначати суворого покарання ОСОБА_6 та не позбавляти його волі, зазначила, що має на його вплив, проводить з ним постійно бесіди та здійснює заходи впливу щодо його виховання.

До судового засідання потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_11 не з`явилися, але представник малолітнього потерпілого надала до суду заяву, в який просила справу слухати у їх відсутність, міру покарання залишила на розсуд суду, так як матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру не має відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення кримінального покарання» від 24.10.2003 р. судам необхідно вирішувати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаялися у скоєному, відшкодували заподіяну злочином шкоду.

У п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини неповнолітніх» звертається увага судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім необхідно строго дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання, соціальна реабілітація.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, також звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, щире каяття, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, також суд враховує ту обставину, що обвинуваченим завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3399 гривень, яка відшкодована під час досудового розслідування в повному обсязі, проживає в неповній сім`ї, знаходиться на утриманні бабусі, мати знаходиться за кордом, батько вихованням сина не цікавиться та не приймає участі у його житті. На профілактичному обліку в органах поліції та на обліку в службі у справах дітей районної адміністрації не перебуває.

У судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки, що також було підтримано як самим обвинуваченим та його законним представником та захисником обвинуваченого, які просили не позбавляти волі обвинуваченого.

Крім того, судом враховуються умови життя і виховання обвинуваченого ОСОБА_6 , який скоїв даний злочин в неповнолітньому віці, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особистості.

Окрім цього, суд звертає увагу на досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно якої виправлення неповнолітнього ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, також зазначено, що Одеський РВ №1 філії ДУ Центр пробації в Одеській області вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 ч.3 п.4 КК України виконати заходи пробаційної програми «Формування життєвих навичок».

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд приймає до уваги сукупність вище перелічених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

До судового засідання представник малолітнього потерпілого надала заяву, згідно якої просила міру покарання залишити на розсуд суду, так як матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру не має відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Наведені обставини, на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і разом з сукупністю вище перелічених пом`якшуючих покарання обставин, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України переконали суд у можливості призначення ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких обставин, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, суд призначає ОСОБА_6 покарання передбачене санкцією ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк, що є нижчим від найнижчої межі, встановленої з санкцією вказаної норми закону, і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому на підставі наведеного та приймаючи до уваги пом`якшуючі обставини, зазначені вище, суд прийшов до переконання, враховуючи досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 104 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме, речові докази: мобільний телефон марки ТМ «Хіоmі Redmi» 9С синього кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , 2: НОМЕР_3 , який було передано на відповідальне зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_11 - повернути законному власнику, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2022 року.

Цивільний позов по справі заявлений не був, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 та п. 4 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок».

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 з випробувальним строком, обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт на мобільний телефон марки ТМ «Хіоmі Redmi» 9С синього кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , 2: НОМЕР_3 скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон марки ТМ «Хіоmі Redmi» 9С синього кольору, з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , 2: НОМЕР_3 - повернути законному власнику - законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_11 .

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1