справа № 164/100/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Маневицької ВК (№ 42) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним клопотанням, в якому просив, беручи до уваги зміст ст. 81 КК України та ст. 537 КПК України, звільнити його умовно достроково від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав, просив звільнити його умовно достроково. Підтвердив, що на виробництві установи не працевлаштований, заохочень не має.

Представник адміністрації Державної установи «Маневицька виправна колонія № 42» клопотання засудженого заперечив, вважає, що він не довів своє виправлення.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на його безпідставність.

Спостережна комісія при Камінь - Каширській районній військовій адміністрації представника в судове засідання не направила, проте подали до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності їх представника, щодо клопотання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представника Державної установи "Маневицька виправна колонія (№ 42)", засудженого, суд приходить наступного висновку.

Частиною другою ст. 81 КК України унормовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майно згідно вироку Волинського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається із характеристики ДУ «Маневицька ВК (№42)» від 05 січня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30 липня 2018 року. Під час перебування в СІЗО м. Луцьк допустив вісім порушень режиму утримання, які на даний час погашені. До суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав. До дільниці СІЗО Маневицької виправної колонії (№ 42) прибув 11 жовтня 2019 року, де чотири рази допускав порушення режиму утримання, стягнення погашені. З 14 січня 2022 року відбуває покарання в Маневицькій ВК (№ 42). На виробництві установи не працевлаштований. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень немає. До виконання, передбачених законом вимог персоналу установи, ставиться не завжди сумлінно через особисто неорганізованість.

08 лютого 2022 року комісією Маневицької ВК (№42) відмовлено ОСОБА_5 у застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані щодо його попередніх судимостей, відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків, визнання своє винуватості у вчиненні злочину.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки він на виробництві установи не був працевлаштований, участі у покращенні комунально побутових умов установи не брав, а також, не зважаючи на те, що стягнення погашені, він своєю поведінкою не довів виправлення, а тому підстав для його умовно-дострокового звільнення на час розгляду клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1