Справа №385/1126/21
Провадження №1-кп/385/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Гайворон Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.10.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. 26.06.2020 звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

13.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує шістдесят днів з часу прийняття судом відповідного рішення. Дане клопотання мотивується тим, що Гайворонським районним судом Кіровоградської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000171 від 29.07.2021 року (справа № 385/1126/21), у якому відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України.

В ході судового розгляду встановлено достатні дані, які стали підставою для прийняття прокурором рішення в порядку ст.ст. 338, 341 КПК України, щодо зміни обвинувачення. 13.01.2023 в судовому засіданні прокурором подано до суду змінений обвинувальний акт, складений та затверджений 12.01.2023 керівником вищого рівня, відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, за наступних обставин: 29.07.2021 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій та маючи непогашену судимість, діючи відкрито, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, через вхідні двері, які не були замкнені на запірні пристрої, незаконно проник до житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Перебуваючи в середині зазначеного житлового приміщення ОСОБА_3 , побачивши сидячу на ліжку особу похилого віку ОСОБА_7 , невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої з метою безперешкодного заволодіння ним грошовими коштами та майном, подолання можливого опору з її боку, недопущення її криків на допомогу. З цією метою, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, схопивши своєї правою рукою за шию ОСОБА_7 , почав здушувати, обмежуючи доступ повітря, тим самим викликавши в останньої реальні побоювання за своє життя, з урахуванням раніше відомих їй даних про нього, якого впізнала, перебування в будинку наодинці, свій похилий вік та його значну фізичну перевагу. Утримуючи в зазначений спосіб потерпілу, одночасно ОСОБА_3 словесно в підвищеному тоні висловлював до неї вимоги щодо передачі йому грошових коштів, із застосуванням ненормативної лексики. В цей момент, під час здійснення нападу ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_7 до будинку зайшла її невістка - ОСОБА_8 , яка побачивши протиправні дії останнього, та взявши до рук телефон марки «EXPLAY» модель: Explay А240, серійний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, належний ОСОБА_7 та який мала у користуванні при собі, намагалась здійснити дзвінок про допомогу. Однак ОСОБА_3 , діючи з єдиним корисливим наміром, зрозумівши відсутність грошових коштів чи іншого цінного майна поряд з ОСОБА_7 , залишив останню та раптово підбіг до ОСОБА_8 , вихопивши в неї з рук мобільний телефон марки «EXPLAY», відкрито заволодівши ним, після чого з ним залишив приміщення, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 300 грн.

13.01.2023 обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 після оголошення в судовому засіданні зміненого обвинувального акту заявили клопотання про здійснення подальшого судового розгляду колегіальним складом суду. Задовольняючи вказане клопотання, головуючим суддею Гайворонського районного суду ОСОБА_9 передано вказану справу №385/1126/21 на повторний авторозподіл.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 під час досудового розслідування та судового розгляду застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який наразі триває та строк дії якого продовжено до 26 березня 2023 року включно, відповідно до ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2023 року. Однак, наявні об`єктивні обставини, які унеможливлюють завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу. Так, з огляду на визначений законом порядок судового розгляду (судом в складі колегії суддів) мають бути заново досліджені докази сторони обвинувачення та захисту, що потребує значного процесуального часу.

Водночас слід зауважити, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені раніше та враховано при прийнятті попередніх рішень Гайворонським районним судом Кіровоградської області щодо обрання та продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не зменшилися, не перестали існувати, й надалі виправдовують подальше тримання під вартою. Водночас застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження наявних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_3 немає міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, в силу ст. 89 КК України має непогашену судимість за вчинення тяжких та особливо тяжкого злочину, наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому дані обставини дають підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини та ухилятися від суду з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які надали викривальні показання стосовно нього та наразі мають бути повторно допитані в суді. Обвинуваченому відоме місце проживання потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, які переважно проживають у одному населеному пункті, потерпіла ОСОБА_7 є особою похилого віку.

Хоча на даному етапі висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявність у діях ОСОБА_3 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості не вирішується в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а суд надає під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, однак є достатньою для прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як зазначалось раніше, про реальні ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, а також переховування від суду свідчать дані про небажання стати на шлях виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 після звільнення 26.06.2020 по відбуттю строку покарання за вчинення тяжких та особливо тяжкого злочину, негативних характеристик його особи, що підвищує його суспільну небезпеку. Обвинувачений безробітний, сталого джерела заробітку та місця проживання не має, без утриманців, не має сталих соціальних зв`язків. Відтак, беручи до уваги наведене вище є об`єктивні підстави вважати про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, вчинення нового кримінального правопорушення. Крім того, на існування ризику переховування від суду вказує можливість переховування на тимчасово окупованих територіях України, про що свідчить обґрунтовування виклику свідка в судовому засіданні 11.10.2022 проживаючого на території Донецької області, а також відповіді на питання суду щодо його громадянства, клопотання до суду про надання документів в перекладі на російську мову.

Наведені вище ризики з урахуванням особи обвинуваченого дають підстави для прийняття судом рішення про подальше тримання під вартою. Відсутні об`єктивні дані про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування ОСОБА_3 під вартою. Судовий розгляд не перебуває за межами розумних строків. Переважна більшість тривалості процесуального часу зумовлена необґрунтованими клопотаннями щодо повторного допиту свідків, без наведення підстав їх неповного, на думку сторони захисту, первинного допиту, неодноразових ознайомлень з матеріалами кримінального провадження, а також негативної процесуальної поведінки в судовому засіданні, що свідчило про неповагу до суду та інших учасників.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 та не забезпечать повною мірою виконання завдань кримінального судочинства. Зокрема, такий запобіжний захід як особисте зобов`язання не виправдовує заявлені ризики внаслідок своєї м`якості. Відсутні підстави для застосування домашнього арешту, оскільки немає постійного місця проживання: з часу звільнення 26.06.2020 по відбуттю строку покарання відповідно до довідки про звільнення серія ПОЛ №03236, він не прибув до м. Олександрії Кіровоградської області, натомість проживав в с. Рубченки Володарського району Київської області, де в нього склались неприязні відносини із співмешканкою ОСОБА_14 у зв`язку із вчиненням ОСОБА_3 стосовно неї насильницьких дій, на що вказано останньою в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_15 (батько обвинуваченого, допитаний за клопотанням сторони захисту) також підтвердив, що 29.07.2021 вранці радив синові їхати із села, а також те, що останній тимчасово проживав в будинку їх родича. Особи, які б виявили бажання взяти обвинуваченого на поруки, не заявлені. Зважаючи на показання потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , надані в судовому засіданні щодо застосуванням насильства під час події, які є предметом даного судового розгляду, наявні достатні підстави для суду не розглядати можливість альтернативного запобіжного заходу у виді застави при продовженні запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відтак, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , вказавши, що клопотання необґрунтоване та не містить достатніх доказів, прокурор не довів, що існують обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, наголосив, що немає обґрунтованої підозри, що саме обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване правопорушення, а сама підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою тримання під вартою. У кримінальному провадженні вже досліджено всі докази та стороною захисту заявлено клопотання про визнання частини даних доказів недопустимими.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника вказавши, що дане клопотання невмотивоване та необґрунтоване, прокурор не навів жодного доводу наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, про що подав суду письмове заперечення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

13.01.2023 року прокурором в судовому засіданні подано змінений обвинувальний акт від 12.01.2023 року згідно якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який прийняти судом та долучений до матеріалів справи.

Після подачі прокурором зміненого обвинувального акту обвинувачений та захисник обвинуваченого 13.01.2023 року в судовому засіданні заявили клопотання про колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів. Ухвалою суду від 13.01.2023 року дане клопотання задоволено та матеріали кримінального провадження передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу для визначення колегіального складу суду у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.01.2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_18 , судді ОСОБА_1 та ОСОБА_19 .

Термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року, відповідно до постанови Кабінет Міністрів України №1423 від 23.12.2022 року.

Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину встановлюються такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

На підставі викладеного та враховуючи тимчасову непрацездатність головуючого судді ОСОБА_18 та судді ОСОБА_19 у зв`язку з хворобою, суддею зі складу колегії суддів ОСОБА_1 розглядається виключно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 03.10.2021 року включно та який в подальшому ухвалами суду неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою суду від 26.01.2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 26 березня 2023 року, включно.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховано наступне.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 05.08.2021 року. Загальний строк перебування обвинуваченого під вартою не є довготривалим і таким, що перебуває поза межами розумного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких, умисних, корисливих. Покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, законного джерела доходу та засобів для проживання не має, неодружений, утриманців не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, які б спонукали його до виправлення та соціалізації в суспільстві.

ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбув покарання у виді позбавлення волі на сім років у 2020 році, але вже у 2021 році знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Сукупно вказане свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_3 до протиправної, асоціальної поведінки, до вчинення кримінальних правопорушень, про його нехтування принципу мирного володіння майном, зважаючи на безробіття та відсутність сталого джерела доходу, до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, і в цілому, про небажання стати на шлях виправлення, соціалізації у суспільстві, підвищену суспільну небезпечність.

Суд враховує, що розгляд даного кримінального провадження почато спочатку, потерпілі та свідки ще не допитані під час судового слідства та мають допитуватись. Обвинувачений ОСОБА_3 може вчиняти тиск на потерпілу та свідків. Крім того, речовий доказ поліцією переданий на відповідальне зберігання потерпілій.

Відтак, беручи до уваги наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, знищення, схову або спотворення речового доказу, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд вважає правильним не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 331, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 14 травня 2023 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, та направити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1