ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2544/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , вивчивши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , подане в рамках кримінального провадження № 0000165 від 7 жовтня 2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 191 КК України про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:
до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , подане в рамках кримінального провадження № 0000165 від 7 жовтня 2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 191 КК України про накладення арешту на майно.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Вивчивши клопотання прокурора, дослідивши додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення цього клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною першою статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з тексту клопотання, невстановлені слідством особи підробили документи, на підставі яких, всупереч закону зареєстрували право власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 2б, а саме: автозаправний комплекс загальною площею 216, 5 кв. м. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що наразі вказане майно перебуває у власності ТОВ «Сервіс-Консалтінг», що свідчить про те, що майно реалізовано та за нього отримано неправомірну вигоду. Вказане нерухоме майно було визнано речовим доказом постановою прокурора від 28 листопада 2022 року.

Поряд з цим клопотання слідчого не містить інформації щодо мети та підстав накладення арешту на вказане майно, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна з урахуванням статті 170 КПК України та не містить доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказані обставини мають бути обґрунтовані у клопотанні для повного, всебічного та об`єктивного його розгляду.

При цьому до клопотання прокурора було долучено лише постанову про визнання нерухомого майна речовим доказом та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

Керуючись статтями 64-2, 170-172, 309, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , подане в рамках кримінального провадження № 0000165 від 7 жовтня 2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, четвертою статті 358, частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 191 КК України про накладення арешту на майноповернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_3 ОСОБА_4