Справа № 308/2261/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 19.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27-ч.1 ст.358, ч. 4 ст.358 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Встановлено, що під час дізнання з`ясовано ОСОБА_4 , в травні 2017 року, точну дату та час органом досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи на території м. Ужгород, Закарпатської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі установчі дані про себе та грошові кошти в сумі 500 Американських доларів для подальшого виготовлення посвідчення водія вище вказаною невідомою особою. В подальшому ОСОБА_4 , в цьому ж місяці 2017 року, точну дату та час органом досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в м. Ужгород, Закарпатської області, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповнений на прізвище ОСОБА_4 від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи, після чого використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі «Skoda-Fabia», номерний знак НОМЕР_2 країни Словаччина.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18 січня 2023 року рухаючись на транспортному засобі марки «Skoda-Fabia», номерний знак НОМЕР_2 країни Словаччина, поблизу буд. 44 по вул. Л. Толстого, в м. Ужгород, Закарпатської області, де відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений екіпажем «Олміп-152» УПП в Закарпатській області ДПП командиром взводу ОСОБА_6 та інспектором ОСОБА_7 , у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейських, пред`явити для перевірки документи, ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною вище адресою о 14 годині 45 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, діючи з прямим умислом надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений документ, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

З`ясовано, що бланк посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 заповнений на прізвище ОСОБА_4 , виготовлений струменевим способом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для принтерів чи копіювальної техніки. Бланк посвідчення водія серійний номер НОМЕР_1 заповнений на прізвище ОСОБА_4 , за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам які видаються громадянам України.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, тобто пособництво у підробленні документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В підготовчому судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості, 10 лютого 2023 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ч.4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно ст. 70 КК України, погоджується на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 10.02.2023 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 10.02.2023 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України - є кримінальними проступками.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 10.02.2023 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 10.02.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2022 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (дна тисяча сімсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (дна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи документів від 02.02.2023 №СЕ-19/107-23/806-ДД у розмірі 943 грн. (дев`ятсот сорок три гривні).

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.05.2022 на ім`я ОСОБА_4 , упакованого в спеціальний пакет Україна МВС Експертна служба №3027845 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1