Справа №:755/1305/23
Провадження №: 1-кп/755/732/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000157 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білопілля Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, адвоката, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2007 та 2008 року народження, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №138-п від 13.10.2016 року виконання обов`язків директора УДП «Укрхімтрансаміак» з 14.10.2016 року покладено на заступника директора з правових питань ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу УДП «Укрхімтрансаміак» від 25.10.2016 року №185 ОСОБА_3 приступив до виконання обов`язків директора УДП «Укрхімтрансаміак» з 20.10.2016 року до призначення керівника підприємства в установленому законодавством порядку.

Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (у подальшому - Державне підприємство «Укрхімтрансаміак») () засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, є державним комерційним підприємством та в призмі вимог Закону України «Про природні монополії» є суб`єктом природної монополії з транспортування аміаку.

Відповідно до п.1.1 Статуту УДП «Укрхімтрансаміак», в редакції від 26.09.2014 року, затвердженого Наказом Мінпромполітики України від 26.09.2014 року №193, УКРАЇНСЬКЕ ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРХІМТРАНСАМІАК» () створене наказом Державного комітету промислової політики України від 05.06.2001 року №233 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2001 року №571 «Про утворення державного підприємства «Укрхімтрансаміак».

Згідно з п.3.1. Статуту, Підприємство засноване з метою отримання прибутку за рахунок виробничої, підприємницької діяльності, експортно-імпортних операцій, здійснення послуг щодо транзиту аміаку через територію України трубопровідним транспортом, оптової торгівлі чи посередництві в торгівлі хімічною продукцією, паливом тощо та з метою створення єдиного цілісного промислового комплексу магістрального аміакопроводу для забезпечення ефективного функціонування системи транспортування аміаку, підвищення керованості структурними підрозділами, що належать до його сфери.

Відповідно до п.3.2 Статуту, Підприємство здійснює транспортування аміаку російського та українського походження трубопровідним транспортом через територію України і проведення розрахунків з підприємствами, які беруть участь у його транспортуванні та транзиті.

Пунктом 7.1 Статуту встановлено, що управління Підприємством здійснює його керівник - Директор та/або особа, якій Керівником делеговані повноваження.

Згідно до п.7.3 Статуту, Директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Мінпромполітики України.

Відповідно до п.7.6 Статуту Директор діє від імені Підприємства в межах, встановлених законодавством України, цим Статутом та має право:

- представляти без довіреності Підприємство в усіх органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, звертатися з відповідними заявами до судів згідно з повноваженнями сторін, передбаченими відповідними процесуальними кодексами України;

- розпоряджатися майном, коштами та іншими активами Підприємства згідно з чинним законодавством України;

- делегувати повноваження за цим Статутом визначеному ним заступнику;

- затверджувати структуру і штатний розпис Підприємства, Положення про його структурні підрозділи та посадові інструкції працівників;

- призначати та звільняти працівників Підприємства;

- у межах своєї компетенції видавати накази, розпорядження та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників Підприємства;

- затверджувати правила, процедури та інші внутрішні документи Підприємства, у тому числі щодо визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників і штатного розпису;

- укладати договори, контракти та інші угоди, у тому числі зовнішньоекономічні, видавати доручення, довіреності;

- відкривати і закривати рахунки в банківських установах України;

- встановлювати і затверджувати перелік відомостей, що становлять службову і комерційну таємницю;

- вирішувати інші питання, віднесені законодавством України, Мінпромполітики України та цим Статутом до його компетенції.

Згідно з п.7.7 Статуту, при виконанні службових обов`язків Директор зобов`язаний:

- суворо дотримуватись положень цього Статуту;

- формувати та забезпечувати виконання фінансових планів;

- організувати фінансово-господарську діяльність, спрямовану на отримання прибутку;

- здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці відповідно до вимог чинного законодавства України;

- не використовувати в подальшому отримані при роботі на Підприємстві відомості, що становлять комерційну таємницю, після звільнення з посади Директора строком три роки.

Таким чином, ОСОБА_3 , на час вчинення кримінального правопорушення, постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій УДП «Укрхімтрансаміак», тобто відповідно до ч.3 ст.18 КК України був службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між УДП «Укрхімтрансаміак» (Виконавець) та ВАТ (у подальшому - ПАТ) «Тольяттіазот» (російська федерація) (Замовник) укладено контракт №026/А/2007 від 24.12.2007 року на надання послуг по транзиту аміаку рідкого територією України магістральним аміакопроводом.

Відповідно до пункту 1.1. Контракту (у редакції Додаткової угоди №15 від 22.11.2012 року та Додаткової угоди № 17 від 28.02.2014 року) Підприємство у період часу з 2013 по 2022 рік включно зобов`язується надавати послуги по транзиту аміаку рідкого технічного ГОСТ 6221-90 марки «АК», що поставляється Товариством, а саме:

- його транспортування магістральним аміакопроводом по дільниці «кордон Росія/Україна - термінал ПАТ «Одеський припортовий завод» протяжністю 804 км;

- приймання, захолодження, зберігання і перевантаження аміаку з ізотермічних ємностей ПАТ «ОПЗ» на судно;

- надання спецпричалів ДП «Морський торгівельний порт «Южний»,

- інші послуги, безпосередньо пов`язані із виконанням зобов`язань перед ПАТ «Тольяттіазот» по Контракту.

Відповідно до п.1.2 Контракту (в редакції Додаткової угоди №19 від 24.11.2014 року), у період дії контракту з 2015 по 2022 рік включно щорічний обсяг послуг по транзиту аміаку рідкого складає 1800000 тон. За наявності технічної можливості річний обсяг транзиту може бути збільшений на підставі відповідного звернення Товариства. Вказане збільшення річного обсягу по транзиту аміаку рідкого оформлюється додатковою угодою сторін до контракту.

Відповідно до п.1.3. Контракту (в редакції Додаткової угоди №15 від 22.11.2012 року, яка діяла до 31.12.2017 року), з урахуванням умов, передбачених в п.1.2, Підприємство гарантує щомісячний об`єм транзитного транспортування аміаку Товариства не рівні не менше 120 тис.тон на місяць.

Відповідно до п.1.4 Контракту (в редакції Додаткової угоди №15 від 22.11.2012 року) Підприємство забезпечить належне функціонування магістрального трубопроводу і гарантує надійний і безперебійний транзит аміаку рідкого через територію України в об`ємі, що передається Товариством на умовах цього контракту.

Відповідно до п.3.6 Контракту (в редакції Додатковї угоди №15 від 22.11.2012 року) при виникненні обставин, що перешкоджають транспортуванню аміаку рідкого, на термін понад 24-х годин, що підтверджується документально, Підприємство зобов`язано:

- протягом доби сповістити (проінформувати) в письмовій формі Товариство про можливу чи ту, що відбулася, зупинку всього магістрального аміакопроводу або про зупинку насосної станції і вказати передбачений період зупинки, а також навантаження по перекачуванню аміаку на період до усунення ситуації, що виникла;

- за погодженням з Товариством протягом 5 робочих днів вирішити питання про можливу зміну обсягів транзиту аміаку Замовника на період до усунення виниклої ситуації.

Відповідно до п.3.7 Контракту (в редакції Додатковї угоди №15 від 22.11.201 року) сторони домовилися, що при зміні обсягів транзиту аміаку Товариства, в тому числі в зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, оперативно розглядати і погоджувати питання, що стосуються коригування обсягів транзиту, з врахуванням технічних можливостей аміакопроводу.

За результатами дострокового виконання обсягу транзиту аміаку за 2016 рік та, як наслідок зупинки 23.12.2016 року його транзиту, з 01.01.2017 року по 03.02.2017 року Підприємство всупереч, покладених на нього Контрактом, Господарським кодексом України та іншими нормативно-правовими актами зобов`язань, не вжило заходів з відновлення транзиту аміаку Товариства магістральним аміакопроводом та, як наслідок, протиправно не здійснювало його транзит.

ОСОБА_3 , як виконувачу обов?язків директора УДП «Укрхімтрансаміак», було достеменно відомо про зупинення операцій з транзиту аміаку рідкого відповідно до вимог контракту, оскільки ПАТ «Тольяттіазот» неодноразово зверталось до Підприємства із претензіями про неналежне виконання умов укладеного контракту.

Водночас, ОСОБА_3 , будучи службовою особою до повноважень якої, згідно з п.п.7.3, 7.6 Статуту, віднесено вирішення питання реалізації основних функцій підприємства, укладання додаткових угод, видання наказів та розпоряджень з питань діяльності підприємства тощо, жодних заходів до відновлення транзиту не вжив.

При цьому, в ході листування між ДП «Укрхімтрансаміак» та ПАТ «Толяттіазот», яке відбувалось в період січня 2017 року, ОСОБА_3 підписав листи №03 від 03.01.2017 року та №12 від 05.01.2017 року адресовані Товариству із зазначенням підстав для відмови у відновленні транзиту аміаку рідкого, а саме:

- наявність непогашеної заборгованості ПАТ «Толяттіазот» перед УДП «Укрхімтрансаміак»;

- відмова ПАТ «Тольяттізаот» від підписання додаткової угоди, запропонованої УДП «Укрхімтрансаміак»;

- незгода УДП «Укрхімтрансаміак» із встановленою Контрактом тарифною ставкою у розмірі 13,22 доларів США за одну тону.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про трубопровідний транспорт» підприємства трубопровідного транспорту, зокрема, здійснюють приймання, транспортування і перевалку хімічних продуктів на підставі договорів з урахуванням економічної ефективності та пропускної спроможності магістрального трубопроводу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.16 Закону України «Про трубопровідний транспорт» підприємства трубопровідного транспорту зобов`язані забезпечувати поставку споживачам хімічних продуктів відповідно до умов договорів.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів здійснюється за домовленістю сторін, а у разі відсутності такої домовленості - спір передається на вирішення суду.

Таким чином, законодавством встановлено порядок вирішення спорів, які виникають під час виконання зобов?язань за господарськими договорами та встановлено заборону на односторонню відмову від виконання господарських зобов?язань за договором.

Увага ОСОБА_3 на вказані положення зверталась у листах ПАТ «Тольяттіазот» №ЭК2017/01-451 від 02.01.2017 року, №ЭК2017/01-453 від 06.01.2017 року, №И-2017-ГД/18-241 від 19.01.2017 року та у претензії Товариства №И-2017-КБ/00-105 від 13.01.2017.

Незважаючи на обізнаність щодо порядку вирішення спорів між сторонами під час виконання укладеного Контракту, усвідомлюючи, що його дії не відповідають вимогам чинного законодавства та положенням укладеного Контракту, ОСОБА_3 підписав та направив ПАТ «Тольяттіазот» низку листів із відмовою у виконанні господарських зобов`язань, а також до 03.02.2017 року не вживав жодних заходів до відновлення транзиту аміаку рідкого.

Таким чином, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду виконувача обов?язків директора УДП «Укрхімтрансаміак», неналежно виконуючи свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, розуміючи, що внаслідок його дій може бути спричинено істотної шкоди законним правам та інтересам третіх осіб та вказана шкода буде стягнута з Держави, проте легковажно розраховуючи на відвернення негативних наслідків, перебуваючи на території УДП «Укрхімтрансаміак», розташованій за адресою: вул.Євгена Сверстюка, 15, м.Київ, в період з 01.01.2017 року до 03.02.2017 року не вжив заходів до відновлення транзиту аміаку рідкого ПАТ «Тольяттіазот» відповідно до умов укладеного контракту, намагаючись досягнути внесення змін до існуючого господарського договору (контракту) у спосіб не передбачений законодавством.

Вважаючи дії УДП «Укрхімтрансаміак» незаконними, з метою захисту своїх прав, ПАТ «Тольяттіазот», звернулось з позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до Підприємства.

За результатами розгляду позову ПАТ «Тольяттіазот» до УДП «Укрхімтрансаміак» Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України від 27.03.2018 року у справі АС №21у/2017 визнав дії УДП «Укрхімтрансаміак» з зупинки (не відновлення) транзиту аміаку у січні 2017 року неправомірними та вирішив стягнути з УДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» 1523982,84 доларів США (1518258,06 доларів США - збитки, 5724,78 доларів США - відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2020 року у справі №824/67/20, як судом першої інстанції, визнано і надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 27.03.2018 року у справі АС №21у/2017 про стягнення з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» 1523982,84 доларів США (1518258,06 доларів США - збитки, 5724,78 доларів США - відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору).

Постановою Верховного суду від 10.12.2020 року ухвалу Київського апеляційного суду від 01.09.2020 у справі № 824/67/20 залишено без змін.

В подальшому, вказане рішення було виконано, шляхом списання частини існуючої заборгованості ПАТ «Тольяттіазот» перед ДП «Укрхімтрансаміак» у розмірі 1523982,84 доларів США (41117057 гривень за офіційним курсом НБУ станом на момент вчинення злочину).

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, внаслідок неналежного виконання своїх обов?язків виконувачем обов?язків директора ДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_3 вказаному державному підприємству завдано збитків на суму 41117057 гривень, що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п.2 примітки до ст.364 КК України є тяжкими наслідками.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке обвинувачений ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до обвинувального акту, вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , нібито здійснювалося з 01.01.2017 по 03.02.2017 року. Санкція ч.2 ст.367 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України (в редакції, що діяла у період з 01.01.2017 року по 03.02.2017 року) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Станом на день розгляду клопотання нормами ч.4 ст.12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діяла у період з 01.01.2017 року по 03.02.2017 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Чинна норма п.3 ч.1 ст.49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Як вбачається з обвинувального акту, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, минуло п`ять років.При цьому, вказаний строк не зупинявся та не переривався. ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.Разом з тим, категорично наголошує, що він не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак, це не може бути підставою для відмови суду у звільненні його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, захисник вважає, що наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не заперечувала.

Представник потерпілого також не заперечував щодо задоволення даного клопотання, однак, на його думку, це є правом суду, а не обов`язком.

На виконання вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Після вчинення зазначених процесуальних дій обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, просив суд його задовольнити.

Вислухавши думки учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження та подані стороною обвинувачення докази, суд прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.49 КК України (в редакції закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року за наявності передбачених у ст.49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України (в редакції закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) є злочином середньої тяжкості. Відповідно до обвинувального акту, вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 здійснювалось в період з 01.01.2017 року по 03.02.2017 року, а отже з дня його вчинення минуло більше п`яти років.

Враховуючи викладене, а також думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст.367 КК України відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України закрити.

Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд роз`яснює цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 завданої шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 19757 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 85 копійок судово-економічної експертизи (висновок експерта №68-22/69-22 від 20.04.2022 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що наявні правові підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на думку суду, не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат зазначені у обвинувальному акті витрати за проведення судової експертизи. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000157 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності, - закрити.

Цивільний позов ДП «Укрхімтрансаміак» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судово-економічної експертизи (висновок експерта №68-22/69-22 від 20.04.2022 року) у сумі 19757 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 85 копійок - віднести на рахунок держави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити присутнім учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 15-30 годині 31 березня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1