печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Гребля Прилуцького р-ну Чернігівської обл., громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_10, за погодженням із прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000676 від 27.09.2022 за підозрою ОСОБА_1 . Зокрема, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та щодо вирішення клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник вказав, що слідчим не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000676 від 27.09.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 12.04.2022 прийшов медичний огляд у ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період та направлений до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2022 № 86 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду старшого стрільця 1 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення 20 окремого батальйону спеціального призначення (військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_1 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові); сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023.

Однак, 29.08.2022 у старшого солдата ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, на виконання свого злочинного умислу, 29.08.2022, точного часу встановити не вдалося, але не раніше 12 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою ухилитись від військової служби назавжди, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, проявивши боягузтво та легкодухість, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та вчинив дезертирство, а саме самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка розташовується у АДРЕСА_2. Після цього, приховуючи свою належність до Збройних Сил України влаштувався на роботу до служби таксі та, приховуючи від співслужбовців своє місцезнаходження, короткостроково орендував житло у різних районах міста Києва, час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби.

Ці обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: в матеріалах службового розслідування, службовій характеристиці, виписці із стаціонарного лікування, протоколах допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

29.11.2022 місцезнаходження ОСОБА_1 встановлено, та о 15:15 год. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.11.2022 правову кваліфікацію кримінального провадження змінено, з ч. 5 ст. 407 КК України на ч. 4 ст. 408 КК України.

29.11.2022 о 19:56 год. ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 30.11.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних матеріалах даних, а саме: із матеріалів службового розслідування, службової характеристики, виписки із стаціонарного лікування, протоколів допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 408 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 408 КК України, особу підозрюваного, його вік та стан його здоров`я, характер та особливу зухвалість вчинення кримінального правопорушення, того що останній відсутній на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що не виключає ризик того, що останній, при обранні відносно нього іншого менш суворого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою підозрюваного слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням часу затримання особи, підозрюваної у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (з 15 год. 15 хв. 29 листопада 2022 року), до 27 січня 2023 року включно.

Разом з цим, підстав для застосування відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України до ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя не вбачає, враховуючи характер висунутої підозри.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 27 січня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання підозрюваного - з 15 год. 15 хв. 29 листопада 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6