"19" січня 2023 р. Справа № 363/3535/22
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000218 від 16.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначила, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти призначення даного провадження до судового розгляду заперечували, просили повернути прокурору обвинувальний акт посилаючись на наступне. Так, захисник зазначив, що затверджений прокурором обвинувальний акт складений з не конкретно сформованим обвинуваченням (не конкретизовано та не зазначено дії водія ОСОБА_7 щодо уникнення зіткнення), а це в свою чергу призводить до неможливості роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення; з порушеннями вимог ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України щодо формулювання обвинувачення; в акті відсутні відомості про потерпілу ОСОБА_8 , все це унеможливлює якісно та в повній мірі здійснити захист від пред`явленого обвинувачення, порушує право на захист.

Прокурор проти клопотання захисника заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, оскільки на її думку воно необґрунтоване, надумане та заявлене з метою затягування розгляду справи. Так прокурор вказала, що обвинувачення висунуте стосовно ОСОБА_4 , а відтак повернення акту з підстав відсутності в ньому конкретизованих даних щодо дії всіх осіб, присутніх в момент ДТП, виходить за межі стадії вирішення питань «підготовки до судового розгляду», що визначено ст. 314 КПК України та спонукає суд до аналізу і формулювання певних висновків, фактично оцінювання обставин, що підлягають доказуванню в ході судового розгляду провадження по суті. Те саме стосується і статусу ОСОБА_8 , яка слідчим потерпілою не визнавалась, в ході слідства набула статусу свідка та в подальшому не могла вказуватися в обвинувальному акті як потерпіла особа в розрізі вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. За своїм змістом обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України і недоліків, які б стосувалися неповноти, неправильності та відсутності необхідних відомостей в акті або були б пов`язані з невиконанням вимог ч. 1, ч. 3 ст. 291 КПК України, не встановлено.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 повністю розділив думку прокурора, просив призначити судовий розгляд зазначеного кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши зміст заявленого клопотання, суд приходить до наступного:

Положеннями ст. 314 КПК України дійсно передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як вже зазначалося вище, визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. В статтях 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог. Отже суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Захисником чітко не зазначено, які саме вимоги до змісту обвинувального акту, встановлені ст. 291 КПК України, порушені при складанні зазначеного обвинувального акту. В акті вказано, що водій ОСОБА_10 виконував маневр розвороту в межах дії лінії дорожньої розмітки 1.7 ПДР України. Обвинувачення за ст. 286 ч. 2 КК України висунуте стосовно ОСОБА_4 , а відтак повернення акту з підстав відсутності в ньому конкретизованих даних щодо дії інших осіб, присутніх в момент ДТП, виходить за межі стадії вирішення питань, визначених ст. 314 КПК України. Що стосується статусу ОСОБА_8 , остання, як зазначила прокурор, слідчим потерпілою не визнавалась, в ході слідства набула статусу свідка та в подальшому не могла вказуватися в обвинувальному акті як потерпіла особа.

Таким чином обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000218 від 16.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки в ньому наявні всі необхідні реквізити обвинувального акту, включаючи: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання самого обвинувачення. У реєстрі матеріалів до обвинувального акту прокурором викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на необхідність повернення обвинувального акту прокурору є безпідставними, оскільки зазначені обставини не є перешкодою для призначення судового розгляду.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Вишгородському районному суду Київської області. Обвинувальний акт відносно обвинуваченого складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості слід проводити відкрито, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України обмеження щодо цього відсутні.

Крім того, під час підготовчого судового засідання, представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 надав суду цивільний позов, уточнений 19.01.2023 року, пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО», в кому просив прийняти позовну заяву у кримінальному провадженні, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну шкоду в сумі 204 556,8 грн., моральну шкоду в сумі 992 588,53 грн., а всього 1 197 145,33 грн. та стягнути з ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО» на користь потерпілої страхові виплати за завдану шкоду майну в сумі 130 000 грн., за шкоду життю та здоров`ю в сумі 148 229,33 грн., моральну шкоду в розмірі 7 411,47 грн., а всього 285 640,80 грн.

Так, дійсно відповідно до вимог ст. 56 КПК України - потерпілий протягом кримінального провадження має право, зокрема на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Стаття 127 частина 2 КПК України зазначає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зі змісту ст. 128 КПК України слідує, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов зокрема до обвинуваченого. При цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, впливає зі змісту частини 5 цієї статті.

Учасники процесу проти прийняття зазначеного позову та його розгляду у кримінальному провадженню не заперечували, а відтак, враховуючи наведене суд не бачить підстав для відмови у прийнятті позовних вимог потерпілої.

Згідно ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної та матеріальної шкоди, та яка в порядку, встановленим цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви до суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Згідно ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) обвинуваченого. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви до суду. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені КПК України для обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнати позов повністю чи частково або заперечувати проти цього.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 110, 314, 291, 293 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000218 від 16.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду на 14 годину 00 хвилин 26.01.2023 року.

Уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 , поданий в її інтересах адвокатом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, прийняти у провадження та визнати потерпілу ОСОБА_11 цивільним позивачем, обвинуваченого ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова компанія «КРЕДО» - цивільними відповідачами.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1