КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рижевка Білопольського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого двох дітей, працюючого директором ТОВ «Стройгрупінвест», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком до 19 листопада 2022 року, включно та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 3 069 795, 55 грн., що є рівнозначною завданому збитку та покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000591, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження;
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на ім`я ОСОБА_6 .
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.
Звертає увагу, на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Зокрема, згідно протоколу допиту свідка виконроба ТОВ «БМС КОНСАЛТ» ОСОБА_9 встановлено, що він підтримує дружні зв`язки з ОСОБА_6 та піддається його впливу.

Зауважує, що розмір майнової шкоди у кримінальному провадженні становить 3 069 795, 55 грн., яку ОСОБА_6 не відшкодовано.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 15 жовтня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0000591, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

19 вересня 2022 рокуОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.
20 вересня 2022 року старший слідчий з ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, з визначенням розміру застави не менше ніж 3 069 795, 55 грн.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року у задоволенні клопотання відмовлено, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком до 19 листопада 2022 року, включно та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, буде доцільним запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,враховуючи при цьому наявні докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує його.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором та слідчим у клопотанні не доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, підозрюваний з`являється на всі виклики до органу досудового розслідування.
Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів того, що під час проведення досудового розслідування та слідчих дій підозрюваний допускав порушення, які б могли свідчити про перешкоди для досудового розслідування,.
Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Твердження прокурора про те, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.
За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без змін.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід є достатнім та дієвим для досягнення мети досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 760/12690/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Провадження № 11сс/824/3897/2022 Доповідач ОСОБА_14

Категорія ст.181 КПК України