233 № 233/677/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 15.02.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дубівці Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, одружений, має одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015, відповідно до ст. 106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст. 112 Конституції України та ст. ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 оголошено проведення, зокрема, на території Донецької області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Президентом України Указу «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 23.02.2015 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , якого в подальшому було призначено на посаду водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до відомості закріплення зброї за особовим складом взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини пп НОМЕР_2 , за старшим солдатом ОСОБА_4 закріплено автомат АКС-74У № НОМЕР_3 , про що свідчить відповідний підпис ОСОБА_4 про прийняття зброї.
Молодший сержант ОСОБА_4 являючись командиром автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 10 «Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.07.2016 №347/631, п. 4, 6 Розділу І, п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, відповідати за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, постійно мати зброю при собі, забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

Згідно зі ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 127 Статуту, рядовий (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна, зброї.

У відповідності до ст. 128 Статуту, солдат зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 (надалі Інструкція), 10 розділом якої визначено «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції».
Так, відповідно до положень розділу 10 «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції» зазначеної Інструкції, Військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику). Місця, де зберігаються стрілецька зброя та боєприпаси, повинні постійно перебувати під охороною. Охорона місць, де зберігаються стрілецька зброя та боєприпаси, здійснюється в загальній системі охорони блокпоста або опорного пункту.
Назва, серія, номер і дата видачі стрілецької зброї, закріпленої за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу та виданої зі складу офіцерам і прапорщикам (мічманам), крім спортивної і навчальної стрілецької зброї, записуються у військовий квиток військовослужбовця (посвідчення офіцера або прапорщика).
Відповідно до п. 4.4 зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.
Відповідно до п. 10.2 зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

Відповідно до п. 14 розділу 1 Інструкції забороняється носіння пістолету без кобури.

З огляду на вказане, молодший сержант ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, вчинив військовий злочин за наступних обставин.

Так, з березня 2016 молодший сержант ОСОБА_4 виконував бойове завдання в зоні проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей на території тимчасового розташування підрозділів військової частини НОМЕР_1 біля населеного пункту АДРЕСА_1 .

05.11.2017 близько о 18 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_4 перебуваючи на позиціях тимчасового розтушування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 залишив в кабіні військового автомобіля «КРАЗ 5233 ВЕ» військовий номер НОМЕР_4 , ввірений йому автомат АКС-74У № НОМЕР_3 з набоями до нього патрони 5,45 мм в кількості 30 одиниць, після чого пішов продовжувати виконувати свої військові обов`язки.
В подальшому, молодший сержант ОСОБА_4 07.11.2017 близько о 07 год. 20 хв. повернувся до військового автомобіля «КРАЗ 5233 ВЕ» військовий номер НОМЕР_4 , який знаходився на позиціях тимчасового розтушування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де в кабіні вказаного автомобіля встановив відсутність ввіреного йому автомату АКС-74У № НОМЕР_3 з набоями до нього патронів 5,45 мм в кількості 30 одиниць, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, діючи зі злочинною недбалістю не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був й міг їх передбачити, діючи передбачливо у здійсненні службових обов`язків та через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушив правила зберігання ввіреної йому для службового користування табельної зброї, а саме допустив втрату закріпленої за ним особистої зброї автомату АКС-74У № НОМЕР_3 , загальною вартістю 5062 грн. 70 коп. (п`ять тисяч шістдесят дві гривні сімдесят копійок) з набоями до нього патрони 5,45 мм в кількості 30 одиниць, загальною вартістю 349 грн. 20 коп. (триста сорок дев`ять гривень 20 копійок).
Вжитими пошуковими заходами командуванням військової частини НОМЕР_1 та визначеними відповідальними посадовими особами з числа зазначеної військової частини автомату АКС-74У № НОМЕР_3 та патронів 5,45 мм в кількості 30 одиниць відшукано не було.

Загальна вартість автомату АКС-74У № НОМЕР_3 складає 5062 грн. 70 коп. (п`ять тисяч шістдесят дві гривні сімдесят копійок) та загальна вартість набоїв до нього патронів 5,45 мм в кількості 30 одиниць складає 349 грн. 20 коп. (триста сорок дев`ять гривень 20 копійок).

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної йому для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обвинуваченим ОСОБА_4 заявлене клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене вищевказане кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 413 КК України, у зв`язку дійовим каяттям, оскільки він вперше вчинив кримінальне правопорушення, повністю визнає свою вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував заподіяні збитки.
Прокурор ОСОБА_3 проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України не заперечував, оскільки обвинувачений вчинив вперше нетяжкий злочин, щиро покаявся, на досудовому розслідуванні активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані ним збитки.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідності.
Згідно зі ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
За частиною 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаною нормою передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до статті 45 КК України, передумовою звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є: вчинення особою кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційного кримінального правопорушення. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є: щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю цього злочину та повне відшкодування завданих цією особою збитків або усунення заподіяної шкоди.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 413 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином та не належить до корупційних згідно з приміткою до статті 45 КК України.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував завдані ним збитки, в судовому засіданні щиро покаявся і згідно з поясненнями прокурора під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у диспансерах не перебуває.
Таким чином, наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.
За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 413 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосований.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 314, 371, 372, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 15.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України закрити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1