Справа № 307/3351/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/557/22, за апеляційною скаргою, яку подали захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2022 року задоволено погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 (далі - прокурор), клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 (далі слідчий), у кримінальному провадженні № 0000516, внесеному 28.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), про продовження відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бедевля Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не судимого,
строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 листопада 2022 року.
З матеріалів клопотання убачається, що 24 жовтня 2022 року, до слідчого судді Тячівського районного суду звернувся слідчий із клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у спричиненні гр. ОСОБА_11 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього, що мало місце 28.08.2022 о 16 год 30 хв у АДРЕСА_2 . Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, про наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри, а також посилається на те, що ризики, які стали підставою для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і не відпали. Зокрема, слідчий стверджує, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі та усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на родичів померлого з метою зміни ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, на переконання слідчого, інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому, звертає увагу на те, що внаслідок інкримінованих ОСОБА_6 діянь настала смерть потерпілого, а тому недоцільним є і визначення розміру застави. Просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 28.10.2022, а досудове розслідування кримінального провадження не закінчено та його строк продовжено до 29.11.2022. При цьому, слідчий суддя встановив, що передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали, а тому, враховуючи також ступіть тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому, клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою без визначення розміру застави у межах досудового розслідування, а саме до 29.11.2022.
В апеляційній скарзі захисниці підозрюваного ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вказують на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме: слідчий суддя не взяв до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому слідчий суддя взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Посилаються на те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків органом досудового розслідування не доведений і слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили, що передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися чи не відпали. Стверджують, що зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме пояснення свідків сторони захисту дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 не спричиняв ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень. Разом із тим, зазначають, що у підозрюваного ОСОБА_6 є безпосередній інтерес у доведеності своєї невинуватості та, відповідно, притягнення до кримінальної відповідальності винуватих осіб, а тому він не має намірів переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, посилаються на те, що слідчий суддя залишив поза увагою відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із матір`ю та іншими членами сім`ї, раніше не порушував умови запобіжних заходів. Тому, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не доведено необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу і для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного було б можливим застосування щодо нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою вирішити питання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку тримання під вартою з визначенням застави у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України, та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисниці підозрюваного ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та адвокатки ОСОБА_13 , неявка яких, з огляду на положення ст. ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів судового провадження вбачається, що: обвинувачений ОСОБА_6 та адвоката належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день, а також клопотань про бажання обвинуваченого взяти участь у розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_6 не подавав, у зв`язку з чим апеляційним судом не визнавалась і обов`язковість явки обвинуваченого в судове засідання; прокурор та захисниця, яка подала апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого, не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченого.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого СВ Тячівського РВП СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснює прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 .
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисниці адвокатки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: рапортами працівників поліції (а. с. 5, 6, 7), протоколом огляду місця події від 28.08.2022 з фото таблицями (а. с. 9-16), висновком експерта № 148 від 12.10.2022 (а. с. 18-30), протоколами допитів свідків ОСОБА_14 від 29.08.22 (а. с. 32-33), ОСОБА_15 від 29.08.22 (а. с. 34-35), ОСОБА_16 від 29.08.22 (а. с. 36-37), ОСОБА_17 від 30.08.22 (а. с. 38-39), ОСОБА_18 від 30.08.22 (а. с. 40), ОСОБА_19 від 31.08.22 (а. с. 41-42), ОСОБА_20 від 31.08.22 (а. с. 43-44), ОСОБА_21 від 31.08.22 (а. с. 45-46), ОСОБА_22 від 31.08.22 (а. с. 47-48), ОСОБА_23 від 07.09.22 (а. с. 49- 52), ОСОБА_24 від 07.09.22 (а. с. 53-54), ОСОБА_25 від 12.09.22 (а. с. 57-58), ОСОБА_26 від 10.12.22 (а. с. 59-60), ОСОБА_27 від 12.09.22 (а. с. 61), ОСОБА_23 від 29.08.22 (а. с. 62-63), ОСОБА_28 від 29.08.22 (а. с. 64-65), ОСОБА_29 від 05.09.22 (а. с. 66-67), ОСОБА_30 від 21.09.22 (а. с. 68-69), потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_31 від 31.08.22 (а. с. 55, 56), висновком медичного огляду на стан сп`яніння від 29.08.22 (а. с. 74), висновком експерта № 191 від 31.08.22 (а. с. 81-82), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 29.08.22 (а. с. 77-78). Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення, у зв`язку з чим 29.08.2022 слідчий обґрунтовано виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме пояснення свідків сторони захисту дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 не спричиняв ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище та не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, характер та обставини, за яких таке мало місце, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (передбачене ч. 2 ст. 121 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років), та даними про особу підозрюваного (раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований) повністю підтверджують наявність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, та відповідно і висновок слідчого судді у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.
Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.
Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, колегія суддів також відхиляє.
Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків органом досудового розслідування не доведений і слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили, що передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися чи не відпали.
Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, зокрема необхідністю допитів значного кола свідків, проведення великого обсягу необхідних процесуальних дій.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а також із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 29.11.2022 включно.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застави в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із матір`ю та іншими членами сім`ї, раніше не порушував умови запобіжних заходів, має безпосередній інтерес у доведеності своєї невинуватості та, відповідно, притягнення до кримінальної відповідальності винуватих осіб, а тому він не має намірів переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, так як не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.
При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкриміноване ОСОБА_6 кримінально-каране діяння поєднане із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого.
Тому, безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 було б можливим застосування щодо нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави
Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 унеможливлює утримання його під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не спростовують таких висновків і наявні у матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які характеризують його з позитивної сторони.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою без визначення застави.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту, не посилається.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 199, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подали захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у межах строку досудового розслідування, до 29 листопада 2022 року, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: