490/5814/22 06.01.2023
н/п 1-кс/490/3355/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5814/22
У Х В А Л А

06 січня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого дізнавача СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 , щодо відмови визнання ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000350 від 14.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність старшого дізнавача СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_4 , щодо відмови визнання ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000350 від 14.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за заявою ОСОБА_3 від 10.12.2022 року (вх. С-91 від 12.12.2022). Відповідно до якої просить зобов`язати дізнавача задовольнити його заяву про визнання потерпілим від 10.12.2022.

Скаргу мотивує тим, що ним було подано до СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області заяву від 10.12.2022 року, яка надійшла до поліції 12.12.2022 року, зареєстрована за № С-91 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000350 від 14.11.2022 року.

Уповноважена особа, в порушення вимог ст.214 КПК України направила лист, в якому фактично відмовила в задоволені його клопотання.

А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити. Вказує, що дізнавач не в процесуальний спосіб відмовила у визнанні його потерпілим, тобто без винесення Постанови.

Представник суб`єкта оскарження - в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Надіслав клопотання, в якому підтримав подану скаргу та просив розглянути справу без його участі.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Листом начальника СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області від 14.12.2022 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000350 від 14.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Начальник СД відділення поліції №1 даний лист мотивує тим, що заявником не зазначено, а досудовим розслідуванням не встановлено завдання останньому майнової чи моральної шкоди.

Встановивши обставини та мотиви відповіді про відмову у визнанні потерпілим, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, слідчий (дізнавач) повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийнятого рішення у законом передбачений спосіб, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим або визнанні потерпілим. В останньому випадку не потребується винесення постанови, оскільки права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим вчинена не у процесуальний спосіб передбачений КПК України.

Крім цього, слід зазначити, що У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Таким чином, начальник СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області відмовляючи листом від 14.12.2022 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, діяв не у спосіб передбачений вимогам процесуального закону, а слідча (дізнавач) постанову не виносила у відповідності до вимог ст.55 КПК України.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого дізнавача СД відділення поліції №1Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_5 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000350 від 14.11.2022 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 10.12.2022 року, яка надійшла до поліції 12.12.2022 року, зареєстрована за № С-91, про залучення ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000350, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1