Справа № 357/9981/22
У Х В А Л А

01 листопада 2022 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000174, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, офіційно не працевлаштованого, розлученого, має на утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що судимості не має,
про застосування запобіжного заходу домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово,
сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 ,
У С Т А Н О В И В:

31.10.2022 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 19.06.2022.

Клопотання обгрунтовано тим, що 28.10.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1, 3 ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово в межах строку досудового розслідування.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді безальтернативного позбавлення волі на строком до п`яти років. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи ОСОБА_5 , який має задовільний стан здоров`я, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, має негативну репутацію, оскільки притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а саме 26.04.2016 (справа № 380/495/12-п) Тетіївським районним судом за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 16.06.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (перевищення швидкості). Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до реального терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.
Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини, може впливати на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є його знайомими, а також на свідка ОСОБА_10 , який є його знайомим, а саме вмовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи його змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень

ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів обгрунтовує тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який згідно із ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який законом передбачено один безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі від 3 до 5 років, без можливості застосування положень ст. 75 КК України. Підозрюваний ОСОБА_11 має 45 років і достатній життєвий досвід, однак незважаючи на ці обставини він свідомо сів за кермо транспортного засобу в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 не має родини та утриманців, має негативну репутацію.

Позиції сторін.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили його задовольнити за викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_11 пояснив, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнає, з потерпілими розрахувався в повному обсязі, претензій до нього вони не мають. Хоча він офіційно і розлучений із своює дружиною, але помирився з нею та вони продовжують проживати разом однією сім`єю разом із дочкою та сином. Син наразі зареєстрований в гуртожитку, однак проживає з ними, перебуваючи на дистанційному навчанні. Він утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання за рахунок коштів, які отримує від підсобного господарства. При вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 пояснила, що заявленні у клопотанні слідчого ризики є необгрунтованими. Так, слідчий зазначаючи про негативну характеристику підозрюваного, не надає належних доказі того. Факт притягнення підозрюваного шість років тому до адміністративної відповідальності не може свідчити про його негативну репутацію. Посилання слідчого на те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків необгрунтовані, оскільки він має родину, має двох повнолітніх дітей: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з якими проживає однією сім`єю. Має цивільну дружину з якою примирився та спільно проживає після розрівання шлюбу. Наразі він є безробіним тільки по причині відстуності роботи та завданих після ДТП травм. Наразі він перебуває у пошуках роботи. З моменту ДТП минуло 4 місці, протягом яких підозрюваний жодним сином не впливав ні на потерпілих, ні на свідка.

Мотиви слідчого судді.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000174, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2022, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

28.10.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про режим воєнного стану», Указом Президента України ОСОБА_14 за №64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин введено воєнний стан на території України строком на 30 діб. У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_14 за №133/2022 від 14.03.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_14 за № 255/2022 від 18.04.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_14 за № 341/2022 від17.05.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин25 травня 2022строком на 90 діб.

Так, 19.06.2022, близько 16 години 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту Правил дорожнього руху)«водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», керуючи технічно справним автомобілем «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Біла-Церква Володарка» Р-17, на відрізку дороги між м. Тетіїв та с. Кашперівка, у межах Білоцерківського району Київської області, в напрямку до с. Кашперівка, на відстані 558 м. від початку населеного пункту м. Тетіїв,в порушення вимогп.2.3. б),д) Правил дорожнього руху, відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та, порушуючи вимоги пунктів 10.1Правил дорожнього руху, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», 1.10 Правил дорожнього руху , відповідно до якого «узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)»,12.1 Правил дорожнього руху, згідно із яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, в результаті чого втратив керування над автомобілем «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінив напрямок свого руху та допустив виїзд на ліве, відносно напрямку його руху узбіччя, де відбулося подальше зіткнення автомобіля із деревом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпіла ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці (відкрита репозиція МОС). Перлом 2-3 х ребер зліва. Перелом Th9 1-го ст., які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я.

Пасажир автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпіла ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження:Політравма. Закрита травма грудної клітки. Багаточисленні закриті переломи II-VIII-го ребер зліва ускладнені лівобічним гемопневмотораксом. Поверхнева травма голови. Вивих стернального кінця ключиці. Поверхнева травма голови (рана в ділянцілівої скроні) відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладомздоров`я. Політравма,закрита травма грудної клітки, багаточисленні закриті переломи II-VIII-го ребер зліва ускладнені лівобічним гемо пневмотораксом, вивих стернального кінця ключицi вiдносяться до тілеснихушкоджень середнього ступня тяжкості, так як викликають довготривалий розладздоров`я.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 порушень вимог п. п. 2.9 а) 2.3 (б),(д),10.1, 1.10, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме отримання потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Щодо обгрунтованості підозри.
У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події в ході якого було зафіксовано слідові інформацію та механічні пошкодження на автомобілі «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по автодорозі сполученням «Біла-Церква Володарка» Р-17, на відрізку дороги між м. Тетіїв та с. Кашперівка, у межах Білоцерківського району Київської області, в напрямку до с. Кашперівка, на відстані 558 м. від початку населеного пункту м. Тетіїв; показаннями свідка ОСОБА_10 , який підтверджує факт дорожньо-транспортної пригоди так як він перебував в якості пасажира в салоні автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , але в наслідок пригоди травми не отримав; показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка підтверджує факт дорожньо-транспортної пригоди так як вона перебував в якості пасажира в салоні автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в наслідок пригоди отримала травми середнього ступеня тяжкості; показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка підтверджує факт дорожньо-транспортної пригоди так як вона перебував в якості пасажира в салоні автомобіля «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в наслідок пригоди отримала травми середнього ступеня тяжкості; висновком судово медичної-експертизи №157 від 16.09.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці (відкрита репозиція МОС). Перлом 2-3 х ребер зліва. Перелом Th9 1-го ст., які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я; висновком судовомедичної-експертизи №158 від 16.09.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_8 , отрималанаступні тілесні ушкодження: Політравма. Закрита травма грудної клітки. Багаточисленні закриті переломи II-VIII-го ребер зліва ускладнені лівобічним гемопневмотораксом. Поверхнева травма голови. Вивих стернального кінця ключиці. Поверхнева травма голови (рана в ділянцілівої скроні) відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладомздоров`я. Політравма, закрита травма грудної клітки, багаточисленні закриті переломи II-VIII-го ребер зліва ускладнені лівобічнимгемо пневмотораксом, вивих стернального кінця ключицi вiдносяться до тілесних ушкоджень середнього ступня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я; висновком експерта №193 від 24.06.2022, з якого вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі крові у гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено етиловий спирт в концентрації -2,21%; висновком експерта №СЕ-19/111-22/38964-ІТ від 17.10.2022 року з якого вбачається, що в даній дорожньо-транспортній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , повинен був керуватися вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку. В заданій дорожній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля «Chevrolet Aveo» peєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , виконуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити вказану дорожньо-транспортну пригоду зіткнення з деревом, для чого у нього не було об`єктивних причин технічного характеру відомих експертові. В заданiй дорожньо- транспортній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 _ ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами слідчого та прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду, який обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання від трьох до п`яти років).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також погоджується із доводами прокурора про обгрунтованість ризику незаконно впливати на на потерпілих та свідка. При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на потерпілих та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, слідчим суддею також відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на встановлені ризики.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 має місце проживання та місце реєстрації, де характеризується позитивно, не працевлаштований, розлучений, однак має сім`ю, продовжуючи проживати одніює сім`єю з колишньою дружиною ОСОБА_15 та повнолітньою добкою ОСОБА_12 ; має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання на денній формі навчання Білоцерківського механіко-енергетичному фаховому коледжі з 01.09.2019 по 30.06.2023, є таким, що судимості не має.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та повне відшкодування збитків потерпілим, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про низький ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Таким чином, ризики, які встановленні слідчим суддею хоча і існують, проте, з огляду на їх низький ступінь, а також враховуючи мету застосування запобіжного заходу, відсутні беззаперечні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 в цьому кримінальному проваджені запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя, приходить до висновку про наявність підстав для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім, щоб запобігти встановленими ризикам.

Строк запобіжного заходу необхідно обрати в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000174, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України стосовно підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово відмовити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, тобто по 28.12.2022 включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто по 28.12.2022 включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:
1) прибувати за першою вимогою до слідчого, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися з м. Тетіїв Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
4) заборонити відвідувати кафе, бари, ресторани, де продаються алкогольні напої.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених, згідно ухвали слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 04.11.2022 о 08-30 год.
Слідчий суддя ОСОБА_16