Справа № 932/1007/23
Провадження №1-кс/932/291/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно гр. ОСОБА_4 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.01.2023 року, клопотання розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Підставами для задоволення клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 23.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2023 приблизно о 14:20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , у кухонній кімнаті, разом з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування у вказаному місці у вказані дату та час, у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний прямий умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій у виді протиправного заподіяння смерті іншій особі та бажаючи настання таких наслідків, взяв зі столу в кухонній кімнаті в свою руку ніж та завдав ОСОБА_7 один удар лезом цього ножа в область грудної клітини з лівої сторони, тим самим заподіявши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді тампонади серцевої сорочки кров`ю, травми інших уточнених органів грудної порожнини, проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини.

Від вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 впав на підлогу та помер на місці події у той же день через короткий проміжок часу (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося).

Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_4 , спрямовані на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ч.1 ст.115 КК України.

За змістом клопотання, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Сторона обвинувачення вважає, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що останній може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що не вчиняв даний злочин. Доступу до квартири окрім нього та брата ніхто не мав. У них були конфлікти з ОСОБА_7 з приводу крадіжки пральної машини, проте наміру вбивати ОСОБА_7 підозрюваний не мав. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що підозра не обґрунтована, оскільки немає доказів того, що саме ОСОБА_4 вчинив цей злочин. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення, підозрюваного та його захисника, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000078 від 23.01.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, встановлено, що 23.01.2023 приблизно о 14:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа скоїла умисне вбивство гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Орган досудового розслідування вважає, що до скоєння цього злочину може бути причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя, дослідивши подані стороною обвинувачення докази, вважає що причетність ОСОБА_4 до інкримінованого злочину, на даному етапі досудового розслідування, не доведена поза розумним сумнівом. Так, всі докази прямо не вказують на те, хто саме вчинив вбивство ОСОБА_7 , оскільки все зводиться до припущень.

Єдиний доказ, який вказує на те, що ОСОБА_4 може бути причетний до вбивства це протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який є братом ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_8 у протоколі допиту повідомив, що брат у телефонній розмові зізнався йому про те, що скоїв вбивство, оскільки ОСОБА_7 кинувся на підозрюваного з погрозами, і той в ході даної сварки вихватив у нього з рук ніж та один раз випадково «пирнув» даного чоловіка в серце.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Для обґрунтованості підозри необхідно встановити зв`язок між конкретною особою і конкретним місцем вчинення злочину, тобто перевірити наявність фактів і обставин, які вказують на те, що особа може бути причетною до скоєння кримінального правопорушення.

Зважаючи на протокол допиту свідка ОСОБА_8 , слідчий суддя переконаний, що свідок надав правдиві і достовірні показання, хоча й з чужих слів, про те, що ОСОБА_4 скоїв вбивство гр. ОСОБА_7 . Цих відомостей достатньо для попереднього висновку про причетність підозрюваного до інкримінованого діяння.

Таким чином, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Водночас органом досудового розслідування зібрано недостатньо доказів на даному етапі досудового розслідування, тому висновок про причетність ОСОБА_4 до події, ґрунтується лише на протоколі допиту свідка.

З приводу ризиків, на існування яких посилається прокурор, слід вказати таке.

На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому розуміючи тяжкість покарання за даний злочин, що становить від 7 до 15 років позбавлення волі, може почати переховуватись від слідства та суду. Тому цей ризик є доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю, що цей ризик не доведений, оскільки слідчим не вказано, які саме дії і відносно чого може здійснити підозрюваний, щоб спотворити чи сховати докази, які мають істотні обставини для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки злочин вчинено в умовах неочевидності, і свідків вбивства не було, тому впливати на свідків підозрюваний не буде. Водночас вплив на свідка брата ОСОБА_8 не є можливим, оскільки останній надав пояснення з чужих слів, і безпосередньо не спостерігав подію злочину, тому його показання повинні оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

З огляду на тяжкість злочину, доведеність ризику переховування, а також враховуючи особу підозрюваного, який не працює, не одружений, утриманців не має, не має міцних соціальних зв`язків, приходжу до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу.

Розмір застави вважаю за необхідне не визначати, оскільки злочин пов`язаний із насильством, а саме позбавлення життя людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197,372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали встановити до 24.03.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ