Справа № 202/1750/23
Провадження № 1-кс/202/2344/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 28.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб не має, групи інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що у провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 28.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час, однак не пізніше 13 години 23 хвилини 28.01.2023, у невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету щодо отримання прибутку в результаті незаконного збуту психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, у невстановлений слідством день та час, перебуваючи у невстановленому слідством місці, за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, придбав психотропну речовину PVP, у невстановленій кількості, але не менше 0,6625 г, поміщену у сліп-пакет, яку незаконно зберігав з метою збуту при собі до 13 години 23 хвилини 28.01.2023.

Надалі, 28 січня 2023 року, о 13 годині 23 хвилини, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого вищезазначеного злочинного умислу, спрямованого на зберігання з метою збуту раніше незаконно придбаної особливо небезпечної психотропної речовини PVP, знаходився поблизу Старосамарської Набережної в м. Дніпрі, місцезнаходження за координатами 48.487411, 35.050014, де був зупинений співробітниками УПП в Дніпропетровській області у складі екіпажу Легіон № Т 22, на підставі ст.ст.31, 34 ЗУ «Про Національну поліцію».

В ході здійснення поверхневого огляду згідно ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» у сірій сумці, яка була одягнена на ОСОБА_4 , було виявлено згортки зі змістом речовин за зовнішніми ознаками схожими на наркотичні.

В подальшому, цього ж дня, у вказаному місці, у проміжок часу з 17 години 50 хвилин до 19 години 00 хвилин, слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 було затримано ОСОБА_4 , в порядку ст.208 КПК України, та проведено його особистий обшук, в ході якого в сумці сірого кольору, яка була при ньому в той момент, виявлено та вилучено двісті п`ять згортків (сліп-пакетів), вмістом яких була кристалічна речовина у вигляді грудочок білого кольору, що за зовнішніми ознаками є такою, що у своєму складі містить психотропні речовин.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/3536-НЗПРАП від 29.01.2023, надана на експертизу кристалічна речовина у вигляді грудочок білого кольору, яка знаходилась в одному із сліп-пакетів (згортків), вилучених 28.01.2023 у ОСОБА_4 , масою 1,0010 г містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,6625 г.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Дніпропетровська, маючий середню освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

31.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 28.03.2023 включно.

Як зазначено в ч.1 ст.199 КПК України, то клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати слідчий за погодженням з прокурором не пізніше за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно положень ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу. Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури.

Відповідно до ч.1 ст.296 КПК України, прокурор задовольняє клопотання та продовжує строк досудового розслідування, якщо переконається, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови, що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

У зв`язку із складністю вказаного кримінального провадження, закінчити розслідування у встановлений строк немає можливості, оскільки необхідно:

- отримати 29 висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (призначених постановами від 02.02.2023;

- з урахуванням одержаних у кримінальному провадженні доказів визначитись із точною кваліфікацією кримінального правопорушення та наявністю підстав для повідомлення гр. ОСОБА_4 нової підозри про вчинення кримінального правопорушення чи зміни раніше повідомленої підозри з подальшим проведенням допиту як підозрюваного в рамках остаточно повідомленої підозри;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового розслідування, з урахуванням одержання нових доказів, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх підозрюваному та захиснику.

Отже, на теперішній час завершити досудове розслідування у вказаному провадженні неможливо з зазначених вище підстав, а для проведення невиконаних слідчих та процесуальних дій потрібен час, у зв`язку з чим, виконувачем обов`язків керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_8 20.03.2023 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 29.04.2023, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину. На теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також, враховуючи п.п. 4, 5, 7, 8 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність постійного місця роботи та судимостей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, постійного офіційного місця роботи немає, міцні соціальні зв`язки відсутні.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я підозрюваного. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, віднесеного ст.12 КК України до тяжких, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. На переконання сторони обвинувачення тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, міра покарання, якому може бути підданий підозрюваний в разі доведення його вини, дають підстави вважати можливим ухилення від суду. Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі W проти Швейцарії від 26.01.1993 року, вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У справі Ілійков проти Болгарії ЄСПЛ закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Таким чином, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 та покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, відсутність належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, дають підстави вважати, що запобігти встановленому ризику можливо лише шляхом застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується у тому числі на показаннях свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній офіційно не працює, інших законних джерел отримання доходу не має, зі слів цивільної дружини підозрюваного ОСОБА_9 , інколи вживає наркотичні засоби, а тому враховуючи вчинений ним злочин, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти дії, пов`язані із придбанням з метою збуту та збутом психотропних речовин.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , розуміючи факт того, що ним було вчинено тяжкий злочин та може отримати реальний строк покарання, останній може покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є не можливим, оскільки останній, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти злочин з придбання та зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи

не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_4 , з метою запобігання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, просив продовжити до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки строк досудового розслідування продовжено до 29.04.2023, та органу досудового розслідування необхідно вчинити ще низку слідчих (розшукових) дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав ризики необґрунтованими. Просив суд визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки постійного джерела прибутку він не має.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного з вищевикладених підстав, крім того зазначила, що підозра є необґрунтованою, просила суд застосувати відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Д онецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

28.01.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку вимог ст. 208 КПК України.

29.01.2023, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими слідчому судді доказами у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- протоколом особистого обшуку ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/3536-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4198-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4181-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4231-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4337-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4302-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4250-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4188-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4213-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4221-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4193-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4241-НЗПРАП;

-висновком експерта № СЕ-19/104-23/4298-НЗПРАП;

-речовими доказами у кримінальному провадженні;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має середній вік та стан його здоров`я є задовільним, зі слів групи інвалідності останній не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, має постійне місце проживання.

Встановлюючи обставини, передбачені п.5 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний не має постійного місця роботи чи навчання.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що ОСОБА_4 має середню освіту, характеристики з місця проживання не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту відомостей про майнового стану підозрюваного не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст.178 КПК України в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 раніше не засуджений. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, відповідно до п.12 ч.1 ст. 178 КПК України, відсутній.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, характер інкримінованого злочину, який пов`язаний зі незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин з метою збуту та вчинено в умовах воєнного стану.

Так, про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить той фак, що ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований та не має джерела прибутку, що може свідчити про його злочинну спрямованість та свідчить про існування високого ступеню ризику вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження вчинення ним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вказаний ризик належним чином не обґрунтований у клопотанні, не віднайшов об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтується на припущеннях слідчого, прокурора.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжують існувати.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, має постійне місце проживання.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

20 березня 2023 року постановою виконуючого обов`язки керівника Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 29 квітня 2023 року.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести слідчі, процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема:

- отримати 29 висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (призначених постановами від 02.02.2023);

- з урахуванням одержаних у кримінальному провадженні доказів визначитись із точною кваліфікацією кримінального правопорушення та наявністю підстав для повідомлення гр. ОСОБА_4 нової підозри про вчинення кримінального правопорушення чи зміни раніше повідомленої підозри з подальшим проведенням допиту як підозрюваного в рамках остаточно повідомленої підозри;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового розслідування, з урахуванням одержання нових доказів, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх підозрюваному та захиснику.

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися, суду не надано. Захисником та підозрюваним не подано до суду клопотання з наведенням підстав для зміни запобіжного заходу, з огляду а викладене, підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку слідчий суддя не вбачає.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, тому виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 2684 гривень.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально спів ставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного та тяжкістю вчиненого злочину.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, матеріальний стан та поведінку підозрюваного, а також те, що підозрюваний не працює, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, раніше не судимий, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, з урахуванням тривалості запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає виключності випадку задля виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України, однак вбачає підстави задля зменшення розміру раніше визначеної застави.

Слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 68 (шістдесят вісім) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 182 512 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу, визначених ч. 1 ч.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування строком на 39 дні тобто по 29 квітня 2023 року включно.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави, визначивши її у розмірі 68 (шістдесят вісім) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 182 512 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю.

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 29 квітня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровський апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1