ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1259/22

Провадження № 11-сс/4820/28/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

третьої особи ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000249, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000249 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 жовтня 2022 року в с. Марківці Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області невстановлена особа шахрайським шляхом, ввівши в оману ОСОБА_8 , незаконно заволоділа автомобілем марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

У березні 2022 року у ОСОБА_8 виникла необхідність у користуванні автомобілем, для чого вона зв`язалась із своєю подругою ОСОБА_9 та попросила у неї належний їй автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 , у тимчасове користування, на що ОСОБА_9 погодилась та передала ОСОБА_8 автомобіль для користування на невизначений строк. ОСОБА_8 користувалася автомобілем у власних цілях впродовж часу з березня 2022 року до 03 жовтня 2022 року.

03 жовтня 2022 року чоловік ОСОБА_8 . ОСОБА_10 попросив у неї вищезазначений автомобіль у користування, на що остання погодилась та віддала такий ОСОБА_10 .

20 жовтня 2022 року ОСОБА_8 зателефонувала до ОСОБА_9 та повідомила, що з її мобільного додатку «Дія» зникли відомості про переданий у користування автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 . ОСОБА_9 висловила вимогу повернути автомобіль їй, як належному власнику, на що ОСОБА_8 повідомила, що автомобілем станом на 20 жовтня 2022 року користується її чоловік - ОСОБА_10 , і що в найближчий час транспортний засіб буде повернуто власниці.

Пізніше чоловік ОСОБА_8 . ОСОБА_10 заявив, що ніякого автомобіля він не брав і в подальшому перестав реагувати на її дзвінки та повідомлення.

04 листопада 2022 року в ході моніторингу інтернет-ресурсу «Аuto.ria» ОСОБА_8 виявила оголошення про продаж автомобіля «Honda CR-V», білого кольору, VIN- НОМЕР_3 , однак номерний знак, вказаний у оголошенні, був інший - НОМЕР_6 , а власником даного транспортного засобу була вказана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 .

14 листопада 2022 року в період часу з 13 год. 43 хв. по 14 год. 58 хв., перебуваючи на території магазину «Сантехпростір» за адресою: с. Зарванці, вул. Молодіжна, 15 Вінницького району Вінницької області, слідчим ОСОБА_11 проведено огляд автомобіля марки «Honda CR-V», білого кольору, VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , який в подальшому поміщено на зберігання на територію ВП №63 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

У ході проведення огляду ОСОБА_12 добровільно на підставі письмової заяви видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Honda CR-V», білого кольору, VIN- НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , серія НОМЕР_11 , та ключ запалення до даного автомобіля.

15 листопада 2022 року автомобіль марки «Honda CR-V», свідоцтво про реєстрацію автомобіля та ключ запалення до автомобіля визнано речовими доказами.

Крім того, 06 жовтня 2022 року у Територіальному сервісному центрі МВС 0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області між продавцем ОСОБА_13 та покупцем ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - «Honda CR-V», білого кольору, VIN- НОМЕР_12 , номерний знак НОМЕР_13 .

Із заяви ОСОБА_12 від 14 листопада 2022 року вбачається, що він придбав автомобіль «Honda CR-V», білого кольору, VIN НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 , у ОСОБА_7 за 13000 доларів США, ОСОБА_7 є власником транспортного засобу (із заяви ОСОБА_12 вбачається, що перехід права власності до нього не відбувся).

15 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого, згідно якого з метою збереження речових доказів останній просить накласти арешт на майно - автомобіль марки «Honda CR-V», НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля та ключ запалення до нього, з позбавленням власника відповідних правомочностей.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року клопотання слідчого про арешт майна, що належить на праві власності ОСОБА_7 , задоволено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Вважає, що така ухвала слідчого судді постановлена безпідставно, з порушенням норм КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим, поданим передчасно, не містить достатньо доказів на підтвердження ризику втрати майна, як речового доказу, що може у подальшому негативно вплинути на встановлення істини у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, накладення арешту на майно не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи потребами досудового розслідування та при вказаних обставинах порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Зауважує, що органом досудового розслідування не допитано власницю відчуженого автомобіля ОСОБА_9 , не з`ясовано, чи надавалася її згода на таке відчуження, у разі існування якої не було б потреби в арешті автомобіля.

Адвокат ОСОБА_6 наголошує, що немає необхідності у проведенні експертизи для встановлення оригінальності ідентифікаційного номера кузова автомобіля, оскільки цей автомобіль піддавався огляду експерта служби МВС перед купівлею ОСОБА_7 , та за результатами такого огляду не було виявлено жодних втручань. Щодо необхідності проведення інших експертиз слідчим чи прокурором у клопотанні або пі час судового засідання не зазначалося.

Зауважує, що клопотання слідчого має ряд протиріч, зокрема: ОСОБА_8 вказує, що виявила як з мобільного додатку «ДІЯ» зникли відомості про переданий їй ОСОБА_9 у користування автомобіль, у той час як слідчий у судовому засіданні повідомив, що порядок передачі автомобіля відбувався за усною домовленістю; зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомила їй, що не надавала згоду на відчуження автомобіля, але така інформація судом не перевірена, ОСОБА_9 слідством не допитана, заяви про вчинення злочину від її імені суду не надано.

Окрім того, адвокат указує, що орган досудового розслідування не надав достатніх і належних доказів щодо необхідності збереження автомобіля саме на території ВП № 3 Хмельницького РУП у Хмельницькій області, а суд не оцінив розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника. Наголошує, що зберігання автомобіля в умовах постійних опадів та зміни температури призведе до погіршення технічного стану транспортного засобу та знецінить його вартість, що призведе до реальних матеріальних збитків власника.

Адвокат зазначає, що не надано жодних доказів на підтвердження того, що автомобіль є речовим доказом, згідно зі статтею 98 КПК України, окрім постанови про визнання речовими доказами, яка має, на думку адвоката, формальний характер.

Відтак, ухвала слідчого судді, порушуючи вимоги статті 372 КПК України, постановлена без з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження; слідчий суддя помилково дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, що унеможливлював не лише її право на розпорядження майном, але й право на користування та володіння ним, а відтак наявні усі підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Позиції учасників судового провадження

Третя особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути автомобіль або визначити право користування автомобілем та зберігання автомобіля за місцем проживання власниці ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 показала, що на законних підставах придбала автомобіль, займається купівлею та продажем автомобілів, через місяць користування вирішила продати цей автомобіль, але в цей час на нього накладено арешт. Автомобіль купила у ОСОБА_13 , він у техпаспорті був зазначений власником. Вважає, що із-за розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_10 виникла подібна ситуація.

Прокурор просив оскаржуване судове рішення залишити без змін, як законне та обґрунтоване та показав, що ОСОБА_9 допитана, вона підтвердила обставини, викладені ОСОБА_8 , а також наполягала, що не підписувала жодних документів, які б надавали дозвіл на продаж автомобіля. Вказаний автомобіль за короткий проміжок часу змінив двох власників, ОСОБА_7 також мала намір його продати, тому були наявні законні підстави для накладення арешту на автомобіль, який є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та визнаний речовим доказом.

Заслухавши суддю-доповідача, третю особу ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який не визнав апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судової справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог статей 98, 132, 167-168, 170-173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачається, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Honda CR-V», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_16 , VIN НОМЕР_5 , серія НОМЕР_17 (далі - свідоцтво про реєстрацію), ключ запалення до автомобіля «Honda CR-V», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_16 , VIN НОМЕР_5 (далі - ключ запалення) слідчий суддя послався на вимоги статей 98, 170, 173 КПК України та зазначив, що цей транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалення є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, здобутими внаслідок вчинення правопорушення, а отже вони є речовими доказами та необхідні органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема проведення експертиз та вилучення можливих слідів кримінального правопорушення експертом. У подальшому ці речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів та перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальну провадженні.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіркою наданих суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за № 0000249 внесене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України (а/с 4). Підозра за цим кримінальним провадженням жодній особі не оголошувалася.

14.11.2022 слідчим СВ ВП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_11 проведено огляд автомобіля марки «Honda CR-V» білого кольору, VIN- НОМЕР_9 д.н.з.. НОМЕР_15 , який у подальшому поміщено на зберігання на територію ВП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: смт Летичів, вул. І. Франка, 20.

Також, в ході проведення огляду, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно на підставі письмової заяви видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Honda CR-V» білого кольору, VIN НОМЕР_14 д.н.з. НОМЕР_15 серія НОМЕР_18 , яке поміщено до сейф-пакету PS1107005 та ключ запалення до автомобіля «Honda CR-V» білого кольору, VIN- НОМЕР_9 д.н.з. НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету PSP1107004.

Надані суду матеріали з кримінального провадження містять обґрунтування необхідності накладення арешту на майно - автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію та ключ запалення, який належить ОСОБА_9 (а/с 10), перебував у користуванні ОСОБА_8 та незаконно вибув з її користування, згідно заяви про вчинення злочину від ОСОБА_8 від 07.11.2022 (а/с 9), за договором купівлі-продажу транспортного засобу №0541/2022/3442628 від 06.10.2022, укладеним між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , перебуває у власності ОСОБА_7 (а/с 32), яка мала намір продати цей транспортний засіб, згідно показів ОСОБА_12 та самої ОСОБА_7 , постановою слідчого автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію та ключ запалення визнано речовим доказом від 15.11.2022 (а/с 6-7).

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо правильності висновку слідчого судді про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключ запалення, оскільки за ознаками кримінального правопорушення, яке полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, транспортний засіб, на який в клопотанні слідчий просить накласти арешт, відповідно до постанови слідчого визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, окрім того, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти на це майно арешт.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України», Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення згаданого вище права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (п.101).

Дійсно, формальне посилання на положення статті 98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

Однак, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду з матеріалів кримінального провадження було встановлено достатньо підстав, щоб вважати вказане таким, що відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Тому, апеляційні доводи представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, що вилучене майно не відповідає критеріям ознак речового доказу, визначеного статтею 98 КПК України, а постанова слідчого не містить фактичних посилань на підтвердження зворотнього, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки визначено, що цей автомобіль є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а свідоцтво про реєстрацію автомобіля та ключ запалення є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, майно повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться. В інакшому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Він узяв до уваги, що транспортний засіб протягом незначного проміжку часу був декілька разів відчужений, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування проведено лише огляд автомобіля, існує необхідність проводити інші експертизи, а тому колегія суддів погоджується, що для всебічного, ефективного та проведеного в розумні строки досудового розслідування на цьому етапі кримінального провадження втручання у права та інтереси власника (володільця) майна є виправданим та співмірним.

Колегія суддів також зазначає, що на етапі досудового розслідування необхідність та доцільність проведення експертиз відноситься до дискреційних повноважень слідчого чи прокурора, та не підлягає оцінці з боку суду під час розгляду клопотання про арешт майна. Тому ствердження адвоката ОСОБА_6 , що проведення тих чи інших експертиз є необґрунтованим та недоцільним.

Стосовно апеляційних доводів про те, що слідством досі не допитана ОСОБА_9 та не з`ясовано, чи надавала вона згоду на відчуження автомобіля, а слідством не встановлений порядок передачі автомобіля в користування ОСОБА_8 (за дорученням, через застосунок «Дія» чи за усною домовленістю), колегія суддів наголошує, що за поясненнями прокурора ОСОБА_9 була допитана та підтримала заяву ОСОБА_8 , зазначивши, що згоди на відчуження автомобіля не давала та жодних заяв не підписувала, окрім того, ці та інші обставини мають встановлюватися в ході досудового розслідування.

Стосовно апеляційних доводів, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем та законним власником автомобіля та повинна користуватися своєю власністю, то колегія суддів наголошує, що арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням в тому числі і власника або володільця майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, відповідно до вимог статті 174 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000249, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України постановлена з урахуванням усіх обставин справи, з додержанням вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, практики Європейського суду з прав людини в контексті вказаних вище положень, щодо володіння своїм майном, апеляційних підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000249, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3