Справа № 570/4444/17
Номер провадження 1-кс/570/4/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Сектору дізнання ВП №1 Рівненського РУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 , (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 від 21.03.2017), -

в с т а н о в и в :

28.11.2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність дізнавача Сектору дізнання відділення поліції №1 Рівненського районного управління НП в Рівненській області ОСОБА_5 про визнання розслідування незадовільним, визначення та встановлення дізнавачу строку для здійснення досудового розслідування.

У клопотанні зазначив, що 21.03.2017 р. за його повідомленням про злочин відкрита кримінальна справа №0000478 за ознаками ч.1 ст. 358 КК України. Групою посадових осіб Обарівської сільської ради було незаконно вилучено дві земельні ділянки з земель Обарівської загальноосвітньої школи (ліцей) та незаконно передано у власність громадянці села Обарів Рівненського району ОСОБА_6 .

Для того, щоб приватизувати дані земельні ділянки було підроблено цільове призначення землі з забудованих земель житлової та громадської забудови земель Обарівської загальноосвітньої школи, власником яких була Рівненська районна рада на землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка ніби належала Обарівській сільській раді, що в подальшому призвело до того, що Обарівська сільська рада змогла розпоряджатися даними землями. Організаторами злочину був голова Обарівської сільської ради та землевпорядник.

Внаслідок того, що ОСОБА_7 як сусід по одній земельній ділянці не підписав даний підроблений проект землеустрою ОСОБА_6 , в якому крім іншого не були відображені інженерні мережі та комунікації банно-прального комбінату, який належить йому як власність в АДРЕСА_1 в подальшому даною групою осіб за попередньою змовою були прийняті як незаконні офіційні рішенні так і незаконні дії та зруйновані на даній земельній ділянці інженерні мережі та комунікації банно-прального комбінату, а саме існуючу трасу кабельної електролінії 0,4 кВ та існуючий гідроізольований вигреб (септик), що призвело до доведення банно-прального комбінату до стану непридатності та нанесено йому збитки в особливо великих розмірах.

Пройшли вже всі розумні строки, але кримінальна справа, де він визнаний потерпілим, яка об`єднана з кримінальною справою №0000905 щодо незаконного пошкодження підземної траси кабельної електролінії до цих пір не розслідувана.

Всі клопотання, які були задоволені попереднім дізнавачем ОСОБА_8 від 09.11.20 р., 14.12.20 р., 24.12.20 р., 22.01.22 р. про допит свідків новим дізнавачем не виконані.

На його клопотання від 04.01.2022 р. дізнавач ОСОБА_5 про витребування в Головному управлінні Держгеокадастру важливих доказів взагалі не надав відповідь.

Дізнавач ОСОБА_5 після того як йому була передана кримінальна справа не вчинив жодних дій для її розслідування та доведення до суду, що є ознаками бездіяльності.

Він як потерпілий підготував декілька цивільних справ в рамках кримінальної справи щодо відновлення його прав на власність на чужій земельній ділянці та відновлення незаконно зруйнованого майна, але до цих пір нікому не висунуті підозри у вчиненні злочину.

Він як потерпілий має право вимагати неупереджене розслідування в розумні строки. На його думку, слідство навмисно затягується для пропущення строків притягнення до відповідальності винних осіб, що є ознаками корупції правоохоронних органів.

Просить визнати розслідування незадовільним. Визначити та встановити дізнавачу строк для здійснення досудового провадження.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просить їх задоволити.

Дізнавач СД ВП №1 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, одночасно пояснив, що не може визначити скільки часу йому знадобиться для здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог скарги, та одночасно пояснив, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, здійснюються певні слідчі дії, зокрема 02.02.2023 р. ним надано вказівки дізнавачу СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 у порядку ст. 36 КПК України, оскільки всупереч вимогам КПК України в матеріалах вказаного кримінального провадження відсутня інформація про результати розгляду клопотань ОСОБА_3 від 06.11.2020 р., 11.12.2020 р., 22.12.2020 р., 20.01.2021 р. про необхідність проведення слідчих (розшукових) дій. Крім того, вказав, що вирішення порушеного у скарзі заявником питання щодо встановлення дізнавачу строку для здійснення досудового розслідування не відноситься до повноважень слідчого судді, який уповноважений КПК України лише щодо своєчасного розгляду питань (скарг, заяв, клопотань та ін.), віднесених до його компетенції.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали, долучені до скарги, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Встановлено, що у провадженні СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області кримінальне провадження №0000478, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.03.2017р.

З матеріалів скарги встановлено, що заявником потерпілим у вказаному кримінальному провадженні неодноразово подавалися звернення щодо неналежного проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

За вимогами за ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом, а також те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, системний аналіз зазначених вище положень законодавства, а також усталена практика Верховного Суду, у тому числі постанови від 15.10.2019 року у справі № 303/1679/18, від 18.10.2019 року у справі № 757/37346/18, від 29.01.2020 року у справі № 263/2612/19, від 25.03.2020 року у справі № 757/5607/19, від 29.04.2020 року у справі № 757/25205/19 та від 24.12.2020 року у справі № 757/23781/20, дають підстави вважати, що слідчий суддя уповноважений встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування та прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

В Ухвалі від 12 грудня 2022 року справа № 461/721/22 (провадження № 51-3828 ск 22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, … «відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частина 2 ст. 28 КПК встановлює загальне правило, згідно з яким проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Разом з тим ч. 6 ст. 28 КПК містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Ця норма співвідноситься із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК.»

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного; строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

При цьому, КПК України містить низку норм, які чітко закріплюють прямі вказівки на строки, протягом яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення або вчиняти процесуальні дії. У випадках якщо норми КПК України не містять прямих указівок на строки їх проведення або вчинення чи закріплюють відповідні граничні строки, прокурор, слідчий суддя, суд з урахуванням обставин, установлених під час відповідного кримінального провадження, має право встановлювати конкретні процесуальні строки.

Процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку.

При встановленні процесуальних строків прокурор, слідчий суддя, суд повинні враховувати: 1) граничні строки вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, передбачені КПК України; 2) обставини, встановлені під час відповідного кримінального провадження; 3) достатність часу для вчинення учасником кримінального провадження відповідних процесуальних дій або прийняття; ним процесуальних рішень; 4) відсутність перешкод реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

З огляду на ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення ухвалюється КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до положень ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім цього, положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України імперативно встановлено, що Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ виходить із того, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують обставини, які перешкоджають прогресу розслідування в конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання віри громадян в їх відданість принципам верховенства права та здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них (рішення у справах «Риженко проти України», «Silih v. Slovenia»).

Органом досудового розслідування наявними матеріалами кримінального провадження не наведено відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів, які б перешкоджали прогресу у розслідуванні цього кримінального провадження.

Долучені заявником до клопотання матеріали, свідчать про недотримання стороною обвинувачення вимог щодо забезпечення здійснення досудового розслідування у розумні строки.

Отже, кримінальне провадження має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування, яке не повинно бути формальним, та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, а відтак слідчий суддя погоджується з доводами скарги з приводу необхідності встановлення строку досудового розслідування, та вважає за доцільне встановлення строку досудового розслідування - 2 (два) місяці для проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України, з моменту отримання органом досудового розслідування ухвали суду, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що слідчий суддя наділений повноваженнями встановлювати процесуальні строки для закінчення досудового розслідування, про що детально зазначено вище, вказані дії не є та не можуть бути втручанням в дискреційні повноваження дізнавача та прокурора, так як слідчий суддя лише встановлює строк, з урахуванням обставин конкретного кримінального провадження, для прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України, а не зобов`язує сторону обвинувачення прийняти конкретне процесуальне рішення щодо закінчення досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється з недотриманням розумних строків, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним встановити слідчому у кримінальному провадженні процесуальний строк тривалістю два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування ухвали суду, яка набрала законної сили, для проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114, 283, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Сектору дізнання відділення поліції №1 Рівненського районного управління НП в Рівненській області ОСОБА_5 про визнання розслідування незадовільним, визначення та встановлення дізнавачу строку для здійснення досудового розслідування - задоволити.

Встановити дізнавачу СД ВП №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000478 від 21.03.2017 р., строк тривалістю 2 (два) місяці для проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України, з моменту отримання органом досудового розслідування ухвали суду, яка набрала законної сили, з урахуванням у разі необхідності положень ст. 278 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1