Справа № 944/855/23
Провадження №1-кп/944/761/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні м.Яворові, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 23.08.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Волжський Волгоградської області російської федерації, українки, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, пенсіонерки, такої, що здійснює опіку над неповнолітнім, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1, ч.2 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 », знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою особистого мобільного телефону Samsung моделі GSM SM-A405FN_DS Galaxy A40, умисно, з ідеологічних мотивів, 15.06.2022 поширила публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим здійснила розповсюдження матеріалів, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 », знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою особистого мобільного телефону Samsung моделі GSM SM-A405FN_DS Galaxy A40, умисно, з ідеологічних мотивів, 04.08.2022, 05.08.2022, 08.08.2022, 10.08.2022, 23.08.2022 та 30.08.2022 здійснила поширення публікацій, у яких міститься символіка комуністичного режиму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 436-1 КК України, тобто поширення символіки комуністичного режиму.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованою у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 », знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою особистого мобільного телефону Samsung моделі GSM SM-A405FN_DS Galaxy A40, умисно, з ідеологічних мотивів, 15.06.2022, 16.06.2022, 25.07.2022, 29.07.2022, 08.08.2022, 09.08.2022, 10.08.2022, 12.08.2022, 15.05.2022 та 30.08.2022 здійснила поширення публікацій невстановлених досудовим розслідуванням користувачів вказаної соціально-орієнтованої мережі, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Після надходження до суду обвинувального акту, на стадії підотовчого судового засідання до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією її дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання:

- за ч. 1 ст. 161 КК України позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 1 ст. 436-1 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що розуміє зміст наданих їй законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 20.02.2023.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 20.02.2023.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжкими злочинами.

Свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачена визнала беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1, ч.2 ст.436-2 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 20.02.2023 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує те, що остання вчинила нетяжкі злочини, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером та здійснює опіку над неповнолітнім онуком, який є дитиною інвалідом, раніше не судима, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за нею та постійного контролю за її поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Мобільний телефон, як речовий доказ належить конфіскувати в порядку ст.96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000032, укладену 20.02.2023 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1, ч.2 ст.436-2 КК України, призначивши їй покарання:

- за ч.1 ст.161 КК України позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.1 ст.436-1 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.436-2 КК України позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1, ч.2 ст.436-2 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 7550,80 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят ) грн 80 копійки.

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речовий доказ: мобільний телефон Samsung моделі GSM SM-A405FN_DS Galaxy A40 в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність Держави.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія повного тексту вироку, вручити обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХвід 27.07.2022).

Суддя ОСОБА_1