Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1694/22
Провадження №: 1-кп/332/175/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000434 від 26.05.2022 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

24.05.2022 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Авангард», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 60-А, на панелі банкомату «ПУМБ» знайшов банківську картку з номером: НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена, а саме забута її власницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , того ж дня, та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження РIN-коду, емітентом якої є АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», яка в силу положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

В подальшому у ОСОБА_5 виник умисел на її привласнення з корисливих мотивів направлених на таємне викрадення з банківського рахунку вказаної картки грошових коштів. Більш того, знайшовши вказану вище банківську картку та привласнивши її, ОСОБА_5 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення кримінального проступку та пішов в сторону найближчого магазину з метою продовження свого злочинного, корисливого умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами з рахунку вказаної картки, шляхом безконтактної оплати за товар.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

В подальшому ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан та згідно з Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час, 24.05.2022 приблизно о 19 годині 11 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з приміщенням кіоску «Асорті», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добровольчих батальйонів, 77а, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту, з безконтактною технологією проведення платежів та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження РІN-коду № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», яка належить потерпілій - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з банківського рахунку потерпілої кошти в сумі 368 гривень 00 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вищевказаному кіоску, через РОS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 368 гривень 00 копійок.

Після чого, 24.05.2022 приблизно о 19 годині 40 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні, раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», належну потерпілій ОСОБА_4 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, надав її знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видавши її за свою власну, який у свою чергу, не усвідомлюючи протиправності своїх дій, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, 51, в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет № 726», здійснив оплату товару, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, тим самим ОСОБА_5 таємно викрав з банківського рахунку потерпілої, за допомогою здійснення шести транзакцій, кошти в сумі: 474 гривень 00 копійок, 443 гривень 70 копійок, 395 гривень 00 копійок, 437 гривень 70 копійок, 455 гривень 80 копійок, 228 гривень 50 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 2434 гривні 70 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2802 гривні 70 копійок.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України визнав у повному обсязі, та пояснив, що в травні 2022 року він на панелі банкомату знайшов банківську картку, яку викрав та в подальшому розрахувався в кіоску та магазині АТБ, а також просив знайомого, щоб той здійснив покупки з цієї картки. На даний час матеріальну шкоду потерпілій відшкодував.У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Показання ОСОБА_5 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про те, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, шкода відшкодована у повному обсязі, просить суд не позбавляти волі обвинуваченого.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння правопорушень обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушень, їх наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, не працевлаштований, не одружений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин провадження, особи обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків внаслідок вчинених ним правопорушень, відсутності обставин, що обтяжують покарання та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України та в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме це покарання, на переконання суду, найбільше відповідатиме меті його призначення, відповідно до ст.50 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.69 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Процесуальні витрати на проведення експертиз та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: