Справа №639/172/21
Провадження №1-кп/639/114/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001674 від 11.11.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
09.11.2020 року приблизно о 22 годині ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , попередньо вступивши у злочинну змову щодо вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної із проникненням у житло раніше їм не знайомої ОСОБА_6 , яке, як на їх думку, могло знаходитися у квартирі АДРЕСА_4 , цілеспрямовано прибули за вказаною адресою, маючи при собі заздалегідь приготовлену ОСОБА_3 належну йому викрутку.
Саме в той час ОСОБА_3 , реалізовуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_4 , перебуваючи з тильної сторони будинку, спочатку, застосовуючи в якості знаряддя злочину наявну в нього викрутку, віджав нею раму вікна. Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 один за одним через віконний отвір проникли всередину квартири у вітальну кімнату (в протоколі огляду місця події зазначену як кімнату № 1).
Таким чином, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 виконали всі дії, які вважали за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на проникнення у житло.
В подальшому ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири, помітили телевізор «Samsung LE 37С550 J1W», телевізор «Philips 50PUH6400» та мікрохвильову піч «Samsung», належні раніше їм незнайомій ОСОБА_6 , якими і вирішили заволодіти.
Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, узгоджено та за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволоділи телевізором «Samsung LE 37С550 JIW», вартістю 3025 грн., телевізором «Philips 50PUH6400», вартістю 10790 грн., та мікрохвильовою піччю «Samsung», вартістю 1576 грн., перемістивши їх почергово через віконний отвір.
Таким чином, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 у зазначений вище період часу, встановивши контроль над чужим майном, виконали усі дії, які вважали за необхідне для досягнення своєї мети, спрямованої на викрадення чужого майна.
Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 15391 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2607СЕ-20 від 02.12.2020 року.

ІІ. Позиція обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду
Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнали у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та його правову кваліфікацію не оспорюють.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що він запропонував раніше знайомому ОСОБА_3 вчинити крадіжку майна з житла, де проживав його знайомий ОСОБА_7 , оскільки йому було відомо про його відсутність вдома. 06.11.2020 року вони вдвох з ОСОБА_3 прибули за адресою, де проживав ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки. Однак, цього дня злочин вони не змогли вчинити, оскільки поруч були сусіди. В подальшому 09.11.2020 року вони з ОСОБА_3 повторно прибули до цього житлового будинку, з метою вчинення крадіжки. Надалі ОСОБА_3 , із застосуванням раніше заготовленої викрутки, віджав раму вікна, після чого вони вдвох проникли в квартиру. З квартири вони викрали телевізор «Samsung», телевізор «Philips» та мікрохвильову піч. Коли вони грузили викрадені речі в автомобіль таксі, сусідка почала їх запитувати, що вони роблять. На її питання він відповів, що вони допомагають ОСОБА_8 перевезти його речі з квартири, після цього вона пішла. Надалі він та ОСОБА_3 на автомобілі таксі відвезли телевізор «Samsung» та здали його в ломбард, за що отримали 1900 грн. Після цього мікрохвильову піч «Samsung» вони продали раніше незнайомому чоловікові біля супермаркету «Фокстрот» по просп. Гагаріна, а телевізор «Philips» він самостійно продав раніше незнайомому чоловікові пізніше. Отримані за продаж грошові кошти вони з ОСОБА_3 витратили на власний розсуд.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що ОСОБА_4 запропонував йому вчинити крадіжку, однак 06.11.2020 року вони вчинити крадіжку не змогли, оскільки біля житлового будинку були сусіди. Надалі 09.11.2020 року він, попередньо домовившись із ОСОБА_4 , прибули до житлового будинку, де він, використовуючи заздалегідь заготовлену викрутку, віджав раму вікна та вони вдвох проникли в квартиру. З приміщення квартири вони разом викрали телевізор «Samsung», телевізор «Philips» та мікрохвильову піч, які вивезли з цього місця вчинення злочину до ломбарду на автомобілі служби таксі. Телевізор «Samsung» вони заклали в ломбард в районі Одеської, а мікрохвильову піч потім продали раніше незнайомому чоловікові в районі супермаркету «Фокстрот» по просп. Гагаріна. Викрадений телевізор «Philips» ОСОБА_4 самостійно продав через деякий час.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначають, що вину у вчиненні злочину вони визнають повністю, фактичні обставини вчинення злочину не оспорюють, у вчиненому щиро розкаюються та просять їх суворо не карати.

Показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали свою вину у повному обсязі та не оспорюють фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, суд, вислухавши думку прокурора та обвинувачених, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаються обвинувачені
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення -злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Крім цього, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

З досудової доповіді Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 19.08.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено наступне: ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу імовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення та обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, кількість епізодів злочинних діянь 1 (один) епізод крадіжки, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що виправлення цієї особита попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, кількість епізодів злочинних діянь 1 (один) епізод крадіжки, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення цієї особита попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позовпро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому вона просить:
- стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 6908 гривень і моральну шкоду в сумі 1000 гривень;
- стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 6907 гривень і моральну шкоду в сумі 2000 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 13815 грн, а саме: вартість викраденого телевізора «Samsung LE 37С550 JIW» складає 3025 грн., вартість викраденого телевізора «Philips 50PUH6400» складає 10790 грн., що підтверджується висновком експерта ХНДЕКЦ МВС України №6/2607СЕ-20 від 02.12.2020.
Крім цього, відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_6 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, розмір якої обґрунтовано оцінено потерпілою на суму 3000 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 у повному обсязі визнається обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вони підтвердили під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у дольовому порядку.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

До набрання вироком законної сили у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 23 червня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.06.2022 року (дата обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 22.06.2022 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 23 червня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.08.2021 (дата затримання на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання з метою приводу) по 18.08.2022 року включно (дата звільнення з ІТТ №1 ГУНП в Харківській області) із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріальну шкоду у розмірі 6908 грн. (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріальну шкоду у розмірі 6907 грн. (шість тисяч дев`ятсот сім гривень 00 коп.) та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведені Харківським НДЕКЦ МВС України експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1797,95 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень 95 коп.) стягувач платежу Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідьски/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП).

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені Харківським НДЕКЦ МВС України експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1797,95 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень 95 коп.) стягувач платежу Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідьски/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.11.2020 року по справі №639/7297/20 (провадження №1-кс/639/2677/20), а саме: на мікрохвильову піч «Samsung ME81KRW 2/BW», 230 В 50 Гц, у корпусі білого кольору.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мікрохвильову піч «Samsung ME81KRW 2/BW», 230 В 50 Гц, у корпусі білого кольору, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутою останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою протягом того ж строку з моменту вручення їм копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1