Справа № 194/751/22
Номер провадження 1-кс/194/177/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровсько області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП
в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на ш. Самарська ШУ «Дніпровське», одруженого, маючого на утримані неповнолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 07.07.2022 року, більш точного часу та дати в ході розслідування кримінального провадження встановити не надалось можливим, маючи на меті придбання та зберігання для використання у власних цілях вибухових речовин, умисно придбав без передбаченого законом дозволу предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної гранати.
Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований не зберігання вибухової речовини, став умисно, без передбаченого законом дозволу зберігати при собі, придбаний ним предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної гранати без передбаченого законом дозволу.
07.07.2022 року приблизно о 20:20 год. ОСОБА_6 зберігаючи при собі предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної гранати, без передбаченого законом дозволу, прийшов на центральний пляж, який розташований по АДРЕСА_1 , та демонстрував її іншим відпочиваючим на пляжі. Розуміючи, що його дії незаконні аби уникнути відповідальності та приховати речовий доказ викинув предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної гранати, в кущі.
07.07.2022 року в період часу з 23:11 год. до 23:31 год., в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована поблизу центрального пляжу по вул. Першотравнева с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, працівниками поліції у присутності двох понятих, було виявлено та вилучено предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової ручної гранати, який ОСОБА_6 умисно зберігав без передбаченого законом дозволу, а в подальшому аби уникнути відповідальності та приховати речовий доказ викинув даний предмет.
07.07.2022 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.
08.07.2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, та/або продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, тому слідчий просить застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Підозрюваний ОСОБА_6 щодо клопотання заперечував, та зазначив, що він визнає свою провину, розкаюється у вчиненому, на даний час зрозумів що він скоїв, при цьому він зазначає, що у нього не було наміру використати гранату, а він тільки носив її у кишені. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки на його утриманні знаходяться дружина, яка не працює та діти.
Захисник ОСОБА_4 щодо клопотання заперечував, оскільки підозрюваний раніше не судимий, працює, має дружину та дітей, яких утримує. Отже, прокурор не довів ризиків та необхідність обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
Вислухавши підозрюваного, прокурора, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Окрім цього, суворість, передбаченого покарання, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ від 26.07.2011 р. у справі «Ілійков проти Болгарії»).
Відповідно ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того, як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, серед … видів запобіжних заходів особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Також, ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022 року за №0000208 за ч. 1 ст. 263 КК України.
07.07.2022 року о 23-00 год. підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
08.07.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
На даній стадії є достатні дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами: протоколом огляду місця події від 07.07.2022 року; постановою про визнання речовими доказами від 08.07.2022 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
У своєму клопотанні слідчий зазначає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти зазначеним ризикам, переховування від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про достатність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено підтвердження ризику щодо можливості ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, втім зважаючи на їх недостатню вагомість для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, втім необхідність застосування до ОСОБА_6 саме цього виключного запобіжного заходу не є переконливим. При цьому слідчий суддя вважає, що не доведений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки предмет кримінального правопорушення був знайдений. Також не доведений ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчий не обґрунтовує, яким чином він може впливати на свідків, оскільки дані свідки вже допитані на досудовому слідстві та надали свої покази, окрім того слідчий не зазначає, що вони є його знайомими, а посилається тільки на те, що вони є також мешканцями с. Богуслав.

Аналізуючи наведене вище, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання разом дружиною та дітьми, має на утриманні малолітню дитину, отже має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює більше 20 років на одному підприємстві, раніше не судимий, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», Рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», Рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною цілодобово покидати місце свого проживання за винятком часу роботи, є достатнім для забезпечення запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП
в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати в межах кримінального провадження №0000208 від 07.07.2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків:

1.Цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , за винятком часу прибуття, повернення та знаходження на роботі.

2.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження.

3.Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4.Утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо обставин пред`явленого кримінального правопорушення.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 07 вересня 2022 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти із зали суду.
Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на начальника ВП№1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала слідчого судді діє до 07 вересня 2022 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1