Провадження № 1-кс/947/6685/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000188 від 25.03.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 02.06.2022 року, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску на виїзд.
У подальшому, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 . Далі, 01.07.2022 року, 02.07.2022 року та 05.07.2022 року з метою реалізації свого злочинного плану, перебуваючи біля автозаправної станції «ОККО-Драйв», розташованої за адресою: м. Одеса, спуск Марінеско, 8 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що останнього за його вказівкою на автотранспорті заберуть люди, які діють спільно з ним та в його інтересах та доставлять до пункту призначення, а саме до Придністровської Молдавської Республіки, в обхід встановленого законом пункту пропуску «Україна-Придністровська Молдавська Республіка», не повідомляючи при цьому через який саме пункт пропуску буде здійснюватися перетин державного кордону.
Також, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що попередньо необхідно надіслати йому телефон копію паспорту громадянина України та копію паспорта для виїзду за кордон на його ім`я, щоб його знайомі перевірили ОСОБА_8 «по відповідних базах» на наявність чи відсутність судимостей, судових спорів, тощо. Після чого, через нетривалий час, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив останнього, що необхідно зустрітися та передати йому завдаток у сумі 500 доларів США за надання подальшої «допомоги» у перетині державного кордону України, попередньо домовившись про зустріч на тому ж місці 06.07.2022 року. Далі, 06.07.2022 року приблизно о 19:00 годині, на виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 на виконання вимоги ОСОБА_7 передав останньому грошові кошти у сумі 500 доларів США, номіналом 100 доларів США кожна, зокрема: КК34555674А; КВ01384142L; НК51575115В; КК63040859С; НF5186409В (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.07.2022 становило 14 627, 45 гривень) за організацію подальшого перетину через державний кордон України. Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 про те, що він йому зателефонує у період 2-3 днів, протягом яких ОСОБА_8 повинен підготуватися та за вказівкою ОСОБА_7 бути готовим до перетину державного кордону України, мати при собі документи та необхідні речі.
У подальшому, 15.07.2022 року приблизно о 17 год. 15 хв. ОСОБА_7 , зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та надав йому вказівку наступного дня, тобто 16.07.2022 року бути готовим до незаконного перетину державного кордону України та в обідній час приблизно о 13:00 годині очікувати у центрі м. Одеса.
Далі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з раніше знайомим ОСОБА_5 та корегуючи його дії, надав вказівку останньому через інтернет-додаток «Ватсап» щодо сприяння ОСОБА_5 у переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки, на що ОСОБА_5 надав свою згоду.
Так, 16.07.2022 року приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи з тих же мотивів та спонукань, надав вказівку ОСОБА_8 прибути до центра міста Одеси приблизно о 14:00 годині та очікувати подальших вказівок. На виконання вказівки, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 16.07.2022 року приблизно о 13 год. 30 хв. прибув у центр міста Одеси, а саме біля готелю «Грек», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. віце-адмірала Жукова, буд.17/19 та став очікувати подальших вказівок ОСОБА_7 .
Приблизно о 15:00 годині до ОСОБА_8 під`їхав автомобіль марки «ЗАЗ SENS» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, яким керував ОСОБА_9 . Поряд з ОСОБА_10 на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_5 , який наказав ОСОБА_8 прослідувати разом з ним до автомобіля, на що ОСОБА_8 погодився.
Після цього, знаходячись у вказаному автомобілі та рухаючись по трасі сполучення: Одеса-Кишинів-Брест, ОСОБА_5 , знаходячись на передньому пасажирському сидінні, діючи з прямим умислом, з метою реалізації раніше визначеного ОСОБА_7 планом повідомив ОСОБА_8 яким чином буде здійснюватись перехід державного кордону України поза встановленим пунктом пропуску та повідомив, що його та ОСОБА_7 послуги з такий перетин кордону будуть коштувати 2500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.07.2022 року становило 73 137,25 гривень).
Крім цього, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_8 , щоб останній передав йому документи, що посвідчують його особу та грошові кошти у вище визначеній сумі 2 500 доларів США, на виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 передав йому посвідчення моряка на ім`я ОСОБА_8 та грошові кошти у сумі 2500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.07.2022 року становило 73 137,25 гривень) за переправлення його, ОСОБА_8 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску на виїзд.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Просив визначити розмір застави у розмірі чотирьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як згідно даних досудового розслідування встановлено, що підозрюваний займається вказаною діяльністю тривалий час, тобто має певні збереження. Підозрюється в кримінальному правопорушенні яке скоєно в період дії Воєнного стану, і пов`язане з здійсненням незаконного переходу державного кордону. Суму винагороди за таки послуги підозрюваний називав у розмірі 2500 доларів США. Іншого доходу не мав, так як не працював. Враховуючі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважає, що ніякий інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому зазначив, що підозра пред`явлена його підзахисному незаконно, так як є необґрунтованою. Ризики зазначені у клопотанні сторони обвинувачення не містять своїх підтверджень у матеріалах доданих до клопотання. Крім цього, розмір застави жодним чином не вмотивований та є значно більшим від розміру встановленого КПК України для особи, яка вчинила тяжкий злочин.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що з пред`явленою йому підозрою не погоджується, свою провину не визнає та, підтримуючи думку захисника, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 17.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується: протоколом обшуку транспортного засобу «ЗАЗ SENS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування;
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Посилання сторони захисту на те, що підозра є безпідставною та необґрунтованою свого підтвердження під час розгляду клопотання у судовому засіданні та дослідження слідчим суддею матеріалів доданих до клопотання не знайшли.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний офіційно не одружений, не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має та підозрюється у вчинені злочину з корисливих мотивів, що вказує на той факт, що саме вказана діяльність саме є тією діяльністю, яка йому приносить незаконний дохід. Вказане обґрунтовує ризик переховування.
Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту в частині посилання на необґрунтованість вказаних ризиків, з огляду на наступне.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано те, яким чином підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.
Проте, слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення в тій частині, що вказаний розмір застави не зможе вплинути на ризики, які наявні на даний момент та встановлені в судовому засіданні обставини, як вчинення злочину з корисливих мотивів, так і особу підозрюваного. Відповідно до чого заперечення сторони захисту щодо непомірності розміру застави слідчий суддя відхиляє.
Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а саме того факту, що останній підозрюється у вчинені правопорушення сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон саме під час дії режиму воєнного стану в державі, з огляду на майновий стан підозрюваного, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя частково погоджується із органом досудового розслідування, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі чотирьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На думку слідчого судді, вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000188 від 25.03.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 03.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі чотирьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992 400 (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 03.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1