Справа № 752/4704/22
Провадження №: 1-кп/752/1389/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2022 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0000197 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка, Донецької області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
11.04.2013 року Київським районним судом м. Донецьк за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
6.07.2018 року вироком Дружківського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,
ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 1.10.2020 року звільнений 16.10.2020 року умовно достороково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 27 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 28.01.2022 року приблизно о 09 годині 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 50, умисно, повторно, таємно взяв з полиці шоколад молочний з родзинками «Milka» в кількості 8 одиниць, вартість кожної 75 грн. 58 коп., загальною вартістю 604 грн. 64 коп., шоколад з арахісом та карамеллю «Milka» в кількості 8 одиниць, вартість кожної 80 грн. 92 коп., загальною вартістю 647 грн. 36 коп., а всього на загальну суму 1252 грн. 00 коп., який поклав до зовнішніх та внутрішніх кишень куртки, в яку був одягнений.

В подальшому, пройшовши з викраденим майном повз касові зони, на яких розміщені магнітні рамки, не сплативши за вказаний товар, направився до виходу з супермаркету «Мегамаркет», але пройшовши лінію кас супермаркету, був затриманий працівниками охорони, у зв`язку з чим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинивши при цьому всі дії, які вважав за необхідне. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 мав намір завдати матеріальних збитків приватному підприємству «Сафлора» на загальну суму 1252 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 28.01.2022 року приблизно о 09 годині 40 хвилин в супермаркеті «Мегамаркет» за адресою: м.Київ, вул. Антоновича, буд. 50 взяв з полиці магазину перерахований прокурором товар, вартість, кількість та різновид він не оспорює, який поклав собі до кишень куртки, в яку був одягнений, та пройшов касу, не сплативши за товар, але був зупинений охороною. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, врахувати, що має ряд тяжких хронічних захворювань.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, зокрема, вчинення його в період умовно дострокового звільнення, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність претензій з боку представника потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має ряд тяжких хронічних захворювань, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період умовно дострокового звільнення, при призначенні остаточного покарання суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 81, ст. 71 КК України, вважає за доцільне за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, з метою виконання вироку суду, яким остаточно призначено реальний вид покарання, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, строк остаточно призначеного покарання обчислювати з дня постановлення вироку.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком від 6.07.2018 року Дружківського міського суду Донецької області, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк остаточно призначеного покарання обчислювати з 23.05.2022 року.
Речові докази у кримінальному провадженні: шоколад молочний з родзинками «Milka» в кількості 8 одиниць, шоколад з арахісом та карамеллю «Milka» в кількості 8 одиниць, які знаходяться на зберіганні у супермаркеті «Мегамаркет», залишити останньому за належністю;
мобільний телефон, пакет, грошові кошти, передані ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю,
диск, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах провадження № 0000197.
Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1