Справа № 308/2874/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000422, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Смереково Великоберезнянського району Закарпатської області з вищою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , розлученого, раніше не судимого, приватного підприємця,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором групи прокурорів ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.12.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Додає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, відсутність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а також те, що на переконання сторони захисту, запобігти ризикам, заявленим стороною обвинувачення можливо, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив
про те, що підозрюваний, позичаючи грошові кошти у потерпілого мав намір їх повернути, а тому факт вчинення шахрайства підозрюваним відсутній.
Підозрюваний підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 29.12.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 за ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом від 11.06.2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період у 08.07.2021 по 23.07.2021 року, ОСОБА_5 , користуючись довірливими відносинами з ОСОБА_8 , мешканцем АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте незаконне збагачення за рахунок чужих коштів, зловживаючи довірою, заснованою на особистих дружніх відносинах з потерпілим ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, шляхом обману, що виразилось у повідомленні останньому неправдивих відомостей прибутковості бізнесу щодо імпорту в Україну контейнерів з товаром із країн Європейського Союзу, подальшого продажу товару на території України, запевнивши останнього у можливості отриманні більше трьох відсотків місячного прибутку від суми вкладеної у бізнес, приховавши від нього того, що ніякі контейнерів з товаром у його розпорядженні не має, чим викликав у ОСОБА_8 упевненість у вигідності передачі ОСОБА_5 коштів, схиливши ОСОБА_8 до передачі йому грошових коштів у сумі 70 000 Євро та 20 000 доларів США.
Будучи переконаним у справжності намірів ОСОБА_5 , останньому 13.07.2021 року потерпілим ОСОБА_8 було передано 50 000 Євро, що за офіційним курсом НБУ становить 1 617 295 гривень, та в подальшому 23.07.2021 року 20 000 Євро, що за офіційним курсом НБУ становить 640 686 гривень та 20 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 543 830 гривень.
Отримавши вказану суму грошових коштів ОСОБА_5 свої зобов`язання перед потерпілим ОСОБА_8 не виконав, товарно-матеріальні цінності не придбав, до України не імпортував, а гроші в сумі 2 801 811 гривень використав на власний розсуд.
Після цього, 13.07.2021, 23.07.2021 та 21.05.2021 ОСОБА_5 з метою доведення свого єдиного злочинного умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого до кінця, розуміючи, що бізнесу він не планував розпочинати, контейнери з товаром з країн Європейського Союзу до України не доставлялись, кошти повертати потерпілому не збирається, з метою уникнення викриття потерпілим його злочинних дій, шляхом навіювання хибного враження ОСОБА_8 про свою доброчесність та виконання покладених перед ним зобов`язань, надав потерпілому рукописні документи із зазначенням термінів виконання взятих на себе зобов`язань про нібито повернення ним коштів, завіривши їх власним підписом.
У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 , незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 2 801 811 гривень.
Двадцятого червня 2022 року відносно ОСОБА_5 складене письмове повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 190 КК України, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Двадцять першого липня 2022 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 08.07.2022 про дозвіл на затримання з метою приводу.
Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Злочин в якому підозрюється ОСОБА_9 є оосбливо тяжким злочином, за яким підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження наявні відомості щодо неодноразового перетину підозрюваним державного кордону, в тому числі під час воєнного стану, за різними паспортами.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та потерпілого, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним і ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Зокрема, на переконання слідчого судді, враховуючи те, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, кваліфікуючою ознакою якого є його спосіб вчинення - шляхом обману або зловживання довірою, останній, використовуючи навички, які він застосовував під час вчинення кримінального правопорушення в якому наразі підозрюється, може заволодіти грошовими коштами та цінностями інших осіб, завдавши при цьому значну шкоду охоронюваним законом інтересам.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать встановлені слідчим суддею дані про особу підозрюваного, тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинений шляхом
зловживання довірою. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з огляду на те, що підозрюваний має можливість безперешкодно покидати територію країни в умовах воєнного стану, що може ускладнити подальше досудове розслідування та судове провадження у разі направлення обвинувального акту до суду, необхідністю встановлення місцезнаходження підозрюваного в іншій країні, його затримання, застосування міжнародних процедур видачі особи іншою країною.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, про обґрунтованість клопотання слідчого.
Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною п. 3 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який є приватним підприємцем, з вищою економічною освітою, є співласником ряду товариств та підприємств, розлученим, таким, що не має на утриманні дітей, чи не працездатних осіб, розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, вя кому останній підозрюється, а також те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ("Летельє проти Франції"), суд дійшов до висновку, що застава у визначених в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, а тому застава повинна бути призначена у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в розмірі 2 800 000 гривень, в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього
обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 19 серпня 2022 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 12 год. 00 хв. 21 липня 2022 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 2 800 000,00 грн. (два мільйона вісімсот тисяч гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 15 год. 00 хв. 27 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1