Справа №297/1808/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту
08 липня 2022 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 21 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 28.05.2021 за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, громадянина України, -

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносноОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 21 червня 2022 року.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 21 червня 2022 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 28.05.2021 за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненим ві відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення і перевиховання не став, і в період іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади.

Так, о 08:00 годині 21.06.2022 інспектор сектору реагування патрульної поліції Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , разом з інспектором сектору реагування патрульної поліції Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_7 , будучи працівниками правоохоронного органу, тобто представниками влади, споряджені спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю, одягнуті в поліцейський однострій, заступили на денне чергування на службовому автомобілі марки «Рено» моделі «Дастер», номерний знак НОМЕР_1 , згідно графіку несення служби Берегівського районного відділу поліції.

У подальшому о 10 год. 52 хв., в ході патрулювання вул. Б.Хмельницького у м. Берегове, працівники поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_7 помітили на АЗС «ОККО» громадянина ОСОБА_4 , який знаходився без захисного шолому та біля мотоциклу без реєстраційного номеру, у зв`язку з чим на службовому автомобілі направились в бік останнього, для перевірки документів та складання відповідних адміністративних матеріалів.

Наближаючись до ОСОБА_4 та демонструючи останньому про необхідність зупинити мотоцикл, ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати законні вимоги працівників поліції, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, і те, що працівники поліції перебувають у форменому одязі та при виконанні службових обов`язків, проявляючи свою зухвалість, діючи умисно вчинив працівникам поліції активний опір, завівши за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, двигун та почав рух на мотоциклі «Forte 200» з метою втечі від працівників поліції.

В цей час поліцейський ОСОБА_6 вийшов із службового автомобіля та вигукнув ОСОБА_4 вимогу зупинитись, після чого став перед мотоциклом з метою зупинки правопорушника, однак ОСОБА_4 продовжив чинити активний опір зупинці та переднім колесом мотоциклу наїхав на ліву ногу ОСОБА_6 , від чого втратив рівновагу та разом з мотоциклом впав на землю, після чого залишивши мотоцикл намагався втекти в напрямку центра міста, однак був затриманий працівниками поліції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, є не тяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, діяння, що інкримінується ОСОБА_4 , вчинене ним вже не вперше, що в свою чергу збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із потерпілими та іншими учасниками кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних ними показів.

Також, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах судового розгляду.

Разом з тим, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що діяння, яке інкриміноване ОСОБА_4 вчинене ним не вперше. Це в свою чергу свідчить про те, що відчуваючи безкарність за вчинене, підозрюваний на шлях виправлення і перевихованняне стає, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що майновий стан ОСОБА_4 є незадовільним, останній не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходу. Крім того, останній притягувався до кримінальної відповідальності.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить застосувати відносно останньогозапобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, з підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2 років, який, у відповідності до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином. Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Так, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, та може вчинити інше кримінальне правпорушення. Крім того, такий підозрюється у вчиненні злочину під час іспитового строку. Ствердив, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як встановлено, 21 червня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України (а.с. 5).

01 липня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України (а.с. 9-10).

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема:копією висновку експерта №29/Б від 27 червня 2022 року (а.с. 11-12), копією протоколу огляду місця події від 21 червня 2022 року (а.с. 13-14), копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 24 червня 2022 року (а.с. 15-16) та копією протоколу допита свідка ОСОБА_7 від 24 червня 2022 року (а.с. 17-19).

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчої та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, який згідно ст.12 КК України, відносяться до не тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, слідчий суддя вважає, що існує ризик, щопідозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки такий обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення до 2 років, та у вчиненні злочину під час іспитового строку, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 вчинене ним вже не вперше, що в свою чергу збільшує ризик переховуванню від органу досудового розслідування та/або суду

Враховуючи вищенаведене, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілогота свідків, а також інших учасників кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних ними показів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, щопідозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено, діяння, яке інкриміноване ОСОБА_4 вчинене ним не вперше і такий підозрюється у вчиненні злочину під час іспитового строку. Це в свою чергу свідчить про те, що відчуваючи безкарність за вчинене, підозрюваний на шлях виправлення і перевихованняне стає, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правпорушення, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доведеним, таким, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає покласти відносно останнього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 21 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,- задоволити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши останньому залишати житло за місцем його постійного проживаня, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього наступних обов`язків:
1) прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Берегівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Ухвала діє до 08 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділення поліції №1 Хустського РВП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1