справа № 208/5243/22
№ провадження 1-кс/208/1430/22
УХВАЛА
Іменем України

19 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000700 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на споруду прямокутної форми, приблизних розмірів: ширина приблизно 3,75м довжина приблизно 10,45 м, висота (без урахування даху) приблизно 3 м., що побудована на земельній ділянці площею приблизно 0,0040 га., яка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:031:0095 по проспекту Аношкіна біля Комунального закладу "Ліцей №31" Кам`янської міської ради, (колишня назва СШ №31) за адресою АДРЕСА_1 .
Посилався на те, що в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000700 від 07.09.2022 за ч.3 ст.197-1 КК України.
Однією з підстав для внесення відомостей до ЄРДР стала інформація про те, що на території м. Кам`янське, по пр. Аношкіна, біля СШ №31, невстановлена група осіб зайняла земельну ділянку та здійснює будівельні роботи, без передбачених документів.
Так 07.09.2022 року було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована по пр. Аношкіна у районі 31-ї школи у м. Кам`янське, на якій розміщено недобудовану споруду з бетонним фундаментом; задня стіна споруди побудована із шлакоблоку; приблизні розміри: ширина приблизно 4 м, довжина приблизно 9,5 метрів, висота в найвищій точці (з дахом) приблизно 5 метрів, у найнижчій (з дахом) 4 метри.
Згідно інформації Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради 15.09.2022 року спеціалістами Департаменту здійснено виїзд для огляду відповідної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В результаті виїзду встановлено, що на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0040 га розміщено недобудовану споруду з газобетону. Рішення міської ради про надання у користування земельних ділянок орієнтованою площею 0,0040 га. для розміщення споруди за вказаною вище адресою не приймалось. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», вказані земельні ділянки зайняті самовільно. Договір оренди вищевказаної земельної ділянки в Департаменті не обліковується та земельна ділянка земельній ділянці орієнтованою площею 0,0040 га належить Кам`янській міській раді.
Згідно інформації з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради: « За даними порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі Портал), в реєстрі будівельної діяльності, дані якого розміщені на сайті https://e-construktion.gov.ua/, відсутня інформація щодо наявності дозвільних документів на початок будівельних робіт та/або введення в експлуатацію об`єкта по просп.Аношкіна в м. Кам`янське, в районі 31-ї школи. Враховуючи зазначене вище, в Управлінні відсутня інформація щодо наявності дозвільних документів на встановлення споруди, що розташована по просп.Аношкіна в м. Кам`янське, в районі 31-ї школи.
05.10 2022 було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована по пр. Аношкіна у районі 31-ї школи у м. Кам`янське за участю головного спеціаліста будівельного інспектора управління ДАБК КМР ОСОБА_5 . В ході огляду було встановлено що на вищевказаній ділянці місцевості розміщена споруда з фундаментом. Споруда прямокутної форми. Приблизні розміри: ширина приблизно 3,75м довжина приблизно 10,45 м, висота (без урахування даху) приблизно 3м. В ході огляду ОСОБА_5 вказала, що в Управлінні ДАБК КМР відсутня інформація щодо наявності дозвілних документів на побудову вищеописаної споруди, що є порушенням ст.34, 36 ЗУ «Про реєстрацію містобудівної діяльності» та п.5 Постанови КМУ №466 від 13.04.2011 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт».
На думку слідчого, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, експлуатації споруди прямокутної форми, приблизних розмірів: ширина приблизно 3, 75м довжина приблизно 10, 45 м, висота (без урахування даху) приблизно 3м, що розташована по проспекту Аношкіна в районі СШ №31 у м. Кам`янське, тому необхідно на вищевказану забудову накласти арешт.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000700, від 07.09.2022 року, протокол огляду від 01.09.2022р., постанова про визнання речовим доказом, відповідь з Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР від 15.09.2022р., відповідь з Управління державного архітектурно-будівельного контролю КМР від 20.09.2022р., протокол огляду місця події від 05.10.2022р., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.
Наразі, споруда прямокутної форми, приблизних розмірів: ширина приблизно 3, 75м довжина приблизно 10, 45 м, висота (без урахування даху) приблизно 3м, що розташована по проспекту Аношкіна в районі СШ №31 у м. Кам`янське, безпосередньо підтверджує факт самовільного будівництва на самовільно занятій земельній ділянці, тому слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики можливості її приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, експлуатації.
Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
А тому, враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, що підставою для арешту є те, що майно є предметом кримінально протиправних дій та з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, у незмінному стані, уникнення його реалізації або відчуження у інший спосіб злочин, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, арешт майне є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження, що передбачає тимчасове позбавлення власника майна права на його користування, розпорядження та відчуження.
Керуючись п. 7 ч. 2 ст. 131, ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на споруду прямокутної форми, приблизних розмірів: ширина приблизно 3,75м довжина приблизно 10,45 м, висота (без урахування даху) приблизно 3 м., що побудована на земельній ділянці площею приблизно 0,0040 га., яка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:031:0095 по проспекту Аношкіна біля Комунального закладу "Ліцей №31" Кам`янської міської ради, (колишня назва СШ №31) за адресою вул. Спортивна, 39 у м. Кам`янське, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном, з метою запобігання будь-якими особами та будь-яким способом її знищення, передачу, продаж, а також експлуатацію.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1