Справа №760/4080/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_4 подана в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року.

Подана заява обґрунтована тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014р. задоволено клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0012866 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з НОМЕР_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

На думку заявника адвоката ОСОБА_4 , вказана ухвала слідчого судді від 28.02.2014р. є незрозумілою, оскільки в резолютивній частині ухвали вказано, що накладено арешт на майно підозрюваного, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з НОМЕР_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, а тому незрозумілим є висновок суду, саме в частині заборони розпорядження арештованим майном чи заборони користування арештованим майном, а також незрозумілим є те, чи має на даний час право ОСОБА_5 користуватися за прямим призначенням (пересування, керування, зберігання, ремонтування тощо) арештованим автомобілем, в зв`язку з чим просить роз`яснити ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014р. у справі № 760/4080/14, зокрема, підтвердити або спростувати правильність тлумачення заявником ухвали у цій частині.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти роз`яснення ухвали суду, посилаючись на її законність та чіткість, зазначив, що кримінальне провадження з обвинувальним актом було направлено до суду, потерпілим подано цивільний позов. Арешт накладено з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.

Вислухавши думку заявника, прокурора, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у роз`ясненні судового рішення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

При цьому, виходячи з передбачених ст. 380 КПК України вимог таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків, роз`ясненням норми права.

Як встановлено судом, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також з урахуванням того, що незастосування такого заходу може привести до відчуження чи пошкодження майна.

Відповідно до вимого КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014. задоволено клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0012866 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з НОМЕР_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном.

Аналізуючи вказану ухвалу суду, слідчий суддя приходить до висновку, що ухвала слідчого судді від 28.02.2014 р. відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки викладена в ясній та зрозумілій формі, будь-яких заперечень не містить, зокрема, слідчим суддею наведені належні та достатні мотиви, з яких він виходив при постановлені ухвали та положення закону, якими він керувався при прийнятті рішення про задоволення вказаного клопотання слідчого.

Мотивувальна та резолютивна частина ухвали від 28.02.2014 р. викладена зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Доводи заяви про роз`яснення судового рішення зводяться до незгоди з прийнятим рішенням, але вказані доводи не свідчать про те, що ухвала суду про накладення арешту є незрозумілою.

Мотиви прийнятого рішення і незгода з судовим рішенням учасника судового провадження не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України або внесення до його змісту будь-яких змін.

Тому, відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 380 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 370, 380 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1