Справа № 946/2083/22
Провадження № 1-кс/946/1041/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей за її заявою від 22.03.2022 року про вчинення злочину посадовими особами ДПСУ на користь злочинної організації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому, у скарзі ОСОБА_3 заявлено клопотання про відвід слідчому судді ОСОБА_7 з приводу того, що останній, як на її думку, продовжує надавати підтримку злочинній організації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з використання підроблених документів на пором «Кислицький» та легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом через незаконне використання порому « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заявник про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя ОСОБА_7 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленого клопотання про відвід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як встановлено слідчим суддею, доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_7 зводяться до того, що він, начебто, на її думку, є особою, яка продовжує надавати підтримку злочинній організації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з використання підроблених документів на пором «Кислицький» та легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом через незаконне використання порому «Кислицький». При цьому, суду ОСОБА_3 не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що існують такі обставини сприяння.
Підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у заяві про відвід слідчого судді та у судовому засіданні заявником зазначено не було.
Суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_7 не повідомлені та не доведені. Не доведено упередженість слідчого судді ОСОБА_7 , відсутні обставини, що викликають сумніви саме у неупередженості слідчого судді.

Враховуючи викладене, з огляду на недоведеність існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_7 відповідно до ст. 75 КПК України, суддя дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 у розгляді справи №946/2083/22 (провадження №1-кс/946/981/22) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинення певних дій не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81,82, 309 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 у справі №946/2083/22 (провадження №1-кс/946/981/22) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Ізмаїльської окружної прокуратури та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1