Справа № 761/8973/22
Провадження №1-кп/761/2442/2022
В И Р О К
іменем України

04 серпня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000988, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року у якому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину, є внутрішньо-переміщеною особою, раніше судимого, 10.09.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на один рік, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25 квітня 2022 року ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого та таємне викрадення чужого майна, о 13.40 год., перебуваючи у приміщенні магазину «МегаМаркет-Нивки», за адресою м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 58, скориставшись що його дії носять таємний характер для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно в умовах воєнного стану викрав з торгової полиці 3 банки ікри лососевої «Флагман зерниста», 130 г, загальною вартістю 1223,25 грн. (без ПДВ), поклавши викрадене до куртки, яка була у нього в руках, направився до виходу із магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов касову зону магазину, після чого був зупинений працівниками охорони, проте, не вчинив усіх дій, з метою довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони магазину.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину та мотивів, розміру завданої шкоди, обставин, які зашкодили завершенню вчинення злочину. Щиро розкаявся, просив врахувати збіг тяжких життєвих обставин, наявність утриманців, та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру завданої шкоди у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку не визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Таким чином, суд вважає доведенною винуватість ОСОБА_4 у незакінченому замаху (не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого, в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України. В той же час суд вважає, що органом досудового розслідування помилково було кваліфіковано дії обвинуваченого як вчинення злочину «повторно», з огляду на пункт перший примітки до ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є внутрішньо-переміщеною особою, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину, характеризується задовільно, в той же час є раніше засудженою особою за вчинення умисного злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше судимий, за вчинення умисного злочину, будучи звільненим від реального відбуття покарання з іспитовим строком, вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, також є обвинуваченим у ряді кримінальних правопорушень проти власності, де кримінальні провадження скеровані з обвинувальними актами до суду, офіційно не працевлаштований, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення.
За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України та частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 71 КК України. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом встановлено не було.
Запобіжний захід, який було обрано відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, на думку суду, необхідно залишити без змін, з огляду на те, що ризики заявлені як під час його обрання, так і під час вирішення питання щодо продовження його дії, визначені ст. 177 КПК України не відпали, та необхідністю приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати із моменту його затримання 25 квітня 2022 року.

Речові докази: CD диски залишити у матеріалах провадження; 3 банки ікри лососевої «Флагман зерниста», 130 г залишити у власності ПП «Хотей2019».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1