Провадження № 1-кс/760/4259/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 ,
про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, в якому просить винести ухвалу про арешт мобільного телефону чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд», який належить підозрюваному ОСОБА_5 та був вилучений 22 вересня 2022 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає підозрюваний ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 25.02.2022 по 30.03.2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, територія смт. Димер Вишгородського району Київської області знаходилась під окупацією, тобто фактично перебувала під владою армії Російської Федерації. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців смт. Димер Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного селища обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.
В зазначений період часу, представники окупаційної армії російської федерації, діючи в порушення законодавства України, вживали заходів зі встановлення на тимчасово окупованій території смт. Димер незаконних органів влади з метою повного контролю жителів місцевої громади.
В період часу з 15.03.2022 по 30.03.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в умовах запровадженого на всій території України воєнного стану, громадянин України ОСОБА_5 , проживаючи та фактично знаходячись в смт. Димер Вишгородського району Київської області, розуміючи, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації територія вказаного населеного пункту окупована армією Російської Федерації, будучи внутрішньо переконаним в неправомірності дій окупаційної армії та підтримуючи збройну агресію Російської Федерації по відношенню до України, діючи умисно та достовірно знаючи, що єдиними органами влади та управління є законно обрані, в порядку передбаченому законодавством України громадяни України, добровільно надав представникам окупаційної армії Російської Федерації згоду на його фактичне призначення на посади заступника голови Димерської селищної ради Київської області та директора Димерського комбінату комунальних підприємств, тобто добровільно зайняв посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій армією Російської Федерації території смт. Димер Вишгородського району Київської області.
З моменту призначення на вказані посади, з 15.03.2022 по 30.03.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. Так, добровільно, перебуваючи на посаді заступника голови тимчасово окупованої території Димерської селищної ради та на зайнятій посаді директора Димерського комбінату комунальних підприємств, ОСОБА_5 здійснював підбір кадрів серед місцевих жителів смт. Димер Вишгородського району Київської області для незаконної співпраці зі збройними силами Російської Федерації, вирішував питання пов`язанні з доставленням продуктів та пального, організовував вивіз сміття, постачання газу та електроенергії.
Окрім того, ОСОБА_5 в період часу не пізніше 15.03.2022 по 30.03.2022 зайняв приміщення (кабінет) в адміністративній будівлі Димерського комбінату комунальних підприємств, за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Ярослава Мудрого, 18, де облаштував своє робоче місце та здійснював прийом мешканців Димерської громади.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у кримінальному правопорушенні (злочину), передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.
У рамках досудового розслідування кримінального провадження, 22.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_5 , у ході якого було виявлено та вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_5 чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 та флеш-накопичувач «мікро сд».
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, на накласти арешт на майно - мобільний телефон чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд», яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки на ньому може міститися інформація щодо заняття ОСОБА_5 посади керівника Димерського комбінату комунальних підприємств, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, для відновлення якої необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, яку призначено 23 вересня 2022 року.
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі власника майна, в якому у задоволенні клопотання просив відмовити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з огляду на таке.
Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.
22 вересня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_5 чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд».
22 вересня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.
Постановою від 22 вересня 2022 року мобільний телефон чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд» визнані речовими доказами.
23 вересня 2022 року у кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу з метою виявлення у мобільному телефоні ОСОБА_5 чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд», відомостей, які свідчать про вчинення вказаного злочину.
Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням, в якому з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 22 вересня 2022 року, оскільки, відповідно до ст.98 КПК України, вказані речі містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема на ньому може міститися інформація щодо заняття ОСОБА_5 посади керівника Димерського комбінату комунальних підприємств, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, для відновлення якої необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, яку призначено 23 вересня 2022 року.
Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000203 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а саме мобільний телефон чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд».
При цьому слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема інформацію щодо заняття ОСОБА_5 посади керівника Димерського комбінату комунальних підприємств, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.
Таке втручання в право особи на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити .
Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, яке 22 вересня 2022 року було тимчасово вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон чорного кольору «Kyocera Verizon», ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого міститься сім-карта із написом « НОМЕР_2 » та флеш-накопичувач «мікро сд», яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Солом`янського районного
суду міста Києва ОСОБА_1