КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3309/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: Росік Т.В.
Єдиний унікальний номер № 755/7158/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Росік Т.В.

суддів - Рибака І.О., Ященка М.А.

при секретарі судового засідання - Михалюку І.О.,

розглянувши в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника Бєрьозки Юрія Володимировича в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року,

за участю:

прокурора - Чумак К.А.,

захисників - Берьозки Ю.В., Гуджала А.А.,

підозрюваного - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві Солейко К.В., погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Котяшем А.І. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.10.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 240 500 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 177 КПК України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця

м. Дніпро, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку 2012 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник Бєрьозка Ю.В. в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та постановлена з порушеннями норм кримінального процесуального закону.

На думку сторони захисту, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність обґрунтованої підозри під час постановлення оскаржуваної ухвали. Факт використання ОСОБА_1 підробленого договору купівлі-продажу не підтверджується матеріалами справи та ґрунтується на припущеннях слідчого, також, відсутні докази щодо факту незаконного набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріали кримінального провадження не містять доказів про спробу встановлення можливих співучасників у даному кримінальному провадженні, тобто наявність кваліфікуючої ознаки "попередньої змови групи осіб" є недоведеною. Органом досудового розслідування одночасно не надано доказів, що свідчили б про наявність особливо великого розміру шкоди, що могла бути завдана.

Сторона захисту зазначає, що повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_1 у 24-годинний строк з моменту його затримання, що свідчить про відсутність законних підстав для його затримання.

Апелянт стверджує, що слідчий суддя не обґрунтував наявність виключних обставин, що надавали б право встановлювати розмір застави вищий, аніж граничний максимальний розмір, встановлений ч. 5 ст. 182 КПК України.

Також, стороною обвинувачення не доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що не було враховано слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001821 від 15.07.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що у невстановлений досудовим слідством час, але не раніше грудня 2021 року група осіб вирішила заволодіти чужим майном, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала покійному нині ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка є спадковим майном, а в подальшому реалізувати вказану квартиру добросовісним набувачам з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, що належать останнім.

У подальшому, невстановлені особи, у невстановлений точний час та місці запропонували ОСОБА_1 , з використанням завідомо неправдивих офіційних документів, прийняти участь у незаконному заволодінні майновими правами на об`єкт нерухомого майна - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за грошову винагороду, виконавши при цьому роль власника нерухомого майна.

У цей же час у ОСОБА_1 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне особисте збагачення, та останній надав свою згоду на пропозицію невстановлених досудовим слідством осіб, після чого останні повідомили ОСОБА_1 план з незаконного заволодіння чужим майном, а саме повідомили що останній виконуватиме відведену йому роль власника нерухомого майна, та буде проводити реєстрацію вказаної вище квартири на себе, використовуючи при цьому підроблені документи на право власності на житло, згідно якого він нібито в 21.07.2009 році придбав вказану в покійного нині власника ОСОБА_2 . У цей же час виготовлення підроблених правовстановлюючих документів на нерухоме майно взяли не себе інші співучасники.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на заволодіння чужим майно, шляхом обману, продовжуючи підготовку до вчинення злочину, ОСОБА_3 надав невстановленій досудовим слідством особі копії своїх особистих документів, а саме копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. У подальшому, невстановлена досудовим слідством особа, маючи на руках копії особистих документів на ім`я ОСОБА_1 у невстановлений час та місці виготовила завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , нібито посвідчений приватним Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мегедь Л.К. від 21.07.2009 року, та зареєстрований в реєстрі за №425, на якому містився відтиск печатки нотаріуса, на бланку з номером ВМІ 284377, згідно якого ОСОБА_2 нібито реалізував квартиру ОСОБА_1 , та який мав виконати роль правоустановчого документу під час здійснення реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_1 .

У подальшому, у невстановлений час та місці, ОСОБА_1 , діючи єдиним умислом з невстановленими досудовим слідством особами проставив власний підпис в графі «покупець» в примірнику договору купівлі-продажу квартири, та здійснив напис « ОСОБА_1 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на набуття майнових прав на зазначений об`єкт нерухомого майна, з метою подальшого відчуження добросовісним набувачам та заволодіння грошовими коштами останніх, 31.01.2022 року, ОСОБА_3 , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з метою проведення реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі наданих ОСОБА_3 документів, державним реєстратором - нотаріусом Маматовою В.В. було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 000), внаслідок чого право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, не являючись власником нерухомого майна, з використанням завідомо неправдивого офіційного документу, заволодів майновими правами на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві приватної власності належала покійному ОСОБА_2 , та є спадковим майном, чим завдав спадкоємиці за майном померлого, а саме ОСОБА_5 (доньці померлого ОСОБА_2 ) матеріального збитку на суму, що є особливо великим розміром.

Крім того, після здійснення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , невстановлені досудовим слідством особи повідомили ОСОБА_1 , що він може повернутись до місця свого проживання, а саме до міста Дніпро, так як відчуження набутої в незаконний спосіб квартири буде здійснено згодом, а пошуком покупців займуться треті особи.

У подальшому, невстановлені досудовим слідством особи, з метою якнайшвидшого та ефективного пошуку потенційних покупців, на початку лютого 2022 року звернулись до агенції нерухомості «WellHome», які надають посередницькі послуги між покупцем та продавцем під час укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, та послуги реклами, які в свою чергу розмістили оголошення на інформаційних ресурсах, зокрема на платформі «ОЛХ» про продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 , за заздалегідь обумовленою ціною.

Зважаючи на той факт, що 24.02.2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення рф на територію України, а на території країни було введено військовий стан, укладення будь-яких угод стало неможливим. У подальшому, приблизно в травні 2022 року, оголошення про продаж квартири за адресою АДРЕСА_2 було оновлено, та представники «WellHome», які не були поставлені до відома про злочинні плани групи осіб, а також протиправності набуття права власності ОСОБА_1 , почали підшуковувати покупців та проводити показ зазначеної квартири.

Таким чином на вказане оголошення відгукнувся ОСОБА_6 , який після здійсненого перегляду квартири висловив бажання її придбати, за заздалегідь обумовленою ціною 35 000 доларів США. У подальшому, представник агенції нерухомості «WellHome» повідомив невстановлену досудовим слідством особу, про те, що наявний потенційний покупець, який готовий укласти договір кугіівлі-продажу квартири.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами добросовісного набувача, тобто ОСОБА_6 , невстановлена досудовим слідством особа в ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_1 , що у визначений час, тобто 09.08.2022 року, о 13 год. 00 хв. йому потрібно прибути з міста Дніпро до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 4, прим. 5-8.

ОСОБА_1 , виконуючи вказівки невстановленої досудовим слідством особи, у визначений час прибув до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , де на нього вже очікували потенційні покупці квартири, а саме ОСОБА_6 ,. та його дружина ОСОБА_8 , представник агенції нерухомості «Well Home», що не був поставлений до відома про злочинні плани групи осіб.

У подальшому, цього самого дня, тобто 09.08.2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу нотаріусом ОСОБА_7 було підготовлено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , який надано сторонам для підписання.

Діючи за попередньої домовленості з невстановленими слідством особами, повторно, ОСОБА_1 , усвідомлюючи той факт, що він не має будь-яких повноважень на розпорядження зазначеною квартирою, оскільки не купував вказану квартиру в 2009 році, видаючи себе за власника нерухомого майна, надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу нотаріусом ОСОБА_7 завідомо підроблений договір купівлі - продажу від 21 липня 2009 року, та зареєстрований в реєстрі за №425, як підтвердження права власника на квартиру.

У подальшому ОСОБА_1 проставив свій підпис в примірниках складеного приватним нотаріусом ОСОБА_7 договору купівлі-продажу від 09.08.22 (бланк НСВ 333676 та бланк НВС 333677) в графі «Продавець», після чого примірники договору було надано нотаріусу для проведення реєстрації.

За домовленістю сторін, розрахунок за вказаним договором мав бути проведений після укладення договору на суму 35 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.08.22 складає 36,57 * 35000 = 1 279 950 грн.), які ОСОБА_6 мав передати ОСОБА_1 в іноземній валюті.

Після чого, коли сторони здійснили підписання договору, о 13 год. 11 хв., 09.08.2022 року, ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції, відповідно останній не виконав всіх дій, які він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, а саме не отримав грошові кошти в сумі 35 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на день вчинення злочину становить 1 279 950 гривень, від продажу зазначеної квартири, та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

09.08.2022 року ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 09.08.2022 року о 13 год.11хв.)

09.08.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190 КК України.

11.08.2022 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві Солейко К.В. за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Котяшем А.І. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у вигляді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.10.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 240 500 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про застосування тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_1 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики існують на теперішній час.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого і свідків, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків. Зокрема, те що підозрюваний розлучений, має на утриманні доньку 2012 р.н., наявність у нього постійного місця проживання у м. Дніпрі, однак погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_1 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у клопотанні просив застосувати щодо ОСОБА_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак під час постановлення оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вийшов за межі поданого клопотання, визначивши розмір застави у вигляді 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави з урахуванням вимог КПК України.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_1 , слід визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 гривень у національній грошовій одиниці.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Бєрьозки Юрія Володимировича в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві Солейко К.В., погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Котяшем А.І. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.10.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 240 500 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві Солейко К.В., погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Котяшем А.І. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 07.10.2022 року.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк надавача послуг ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку - 820172, IBAN UA1082186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків з моменту внесення застави визначити до 07 листопада 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Чумак К.А..

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

Т.В. Росік І.О. Рибак М.А. Ященко