Справа №592/9796/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/493/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

29 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/9796/21 за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 13.09.2021 щодо залишення без задоволення клопотання про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд її клопотання в суді першої інстанції, оскільки судове засідання було проведено без участі представника СІЗО, не була досліджена її особова справа і їй не надано відповідної оцінки, у виправній колонії вона перебувала з 14.09.2016 до 21.10.2016 і колонія не може її характеризувати, вона перебуває в СІЗО;

- захисник засудженої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просила скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки після набрання законної сили вироку місце відбування покарання ОСОБА_9 було визначено ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», але з часу затримання 07.10.2015 і до теперішнього часу ОСОБА_9 перебуває в Сумському СІЗО на підставі ухвали апеляційного суду. Тривалий проміжок часу ОСОБА_9 до ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» направлена для відбування покарання не була, а тому СІЗО є місцем відбуття нею покарання.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційних скарг у їх відсутність, що не суперечить вимогам ст. 401, 405 КПК, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд провадження у відсутність сторін.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженої та її захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

ОСОБА_9 засуджена вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2016 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Вирок набрав законної сили 21.01.2016.

Засуджена самостійно звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування відносно неї положень ЗУ «Про амністію у 2016 році», в якому також прохала тимчасово залишити її в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на період розгляду зазначеного клопотання.

Питання щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про застосування амністії до засуджених, - не врегульовано ні в ЗУ № 392/96-ВР від 01.10.1996 року «Про застосування амністії в Україні», ні в ст. 85 КК, якою закріплено норми про звільнення від покарання на підставі закону України про амністію або акта про помилування, ні в ст. 537, 539 КПК, якими визначено процесуальний порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Засуджена ОСОБА_13 фактично порушує питання про звільнення від покарання, а тому за аналогією має вирішуватись відповідно п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК.

Судом встановлено, що на час звернення з клопотанням, засуджена ОСОБА_13 утримувалась в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та направлена відбувати покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2016 в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», а до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» тимчасово переведена для розгляду численних її скарг і клопотань.

В телефонному режимі, від спецчастині ДУ «Сумський слідчий ізолятор» було отримано інформацію що засуджену ОСОБА_13 не може бути доставлено до Сумського апеляційного суду, оскільки остання 21.01.2022 була звільнена за відбуттям строку призначеного покарання.

За змістом положень ЗУ «Про амністію у 2016 році», вирішення питання про територіальну підсудність розгляду клопотання про застосування амністії залежить від процесуального статусу особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та заявила клопотання про амністію, а також від стадії кримінального провадження та органу, в провадженні якого перебуває кримінальна справа.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» має розглядатись за місцем відбування засудженою покарання, що є цілком обґрунтованим, оскільки судове рішення відносно ОСОБА_13 набрало законної сили і останній компетентним державним органом визначено відбувати призначене покарання у ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)».

Відповідно ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ст. 89 КВК, слідчий ізолятор не є місцем відбування покарання, незважаючи на те, що ОСОБА_13 і була тимчасово залишена у ДУ «Сумський слідчий ізолятор». При цьому, у разі необхідності вирішення питання про застосування амністії, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)». Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено (ч. 2 ст. 539 КПК).

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційних скарг про те, що перебуваючи в Сумському СІЗО, засуджена ОСОБА_13 подала клопотання про застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році» в межах територіальної юрисдикції, оскільки переведення засудженої до слідчого ізолятору є тимчасовим заходом для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, її прав та законних інтересів і не свідчить про зміну місця відбування нею призначеного покарання.

Враховуючи положення ст. 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 13.09.2021 щодо залишення без задоволення клопотання ОСОБА_14 про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4