Справа № 444/2573/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1054/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в м.Львові у відкритому судовому засіданні в кримінальному проваджені №0000018 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 28 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
вироком Жовківського районного суду Львівської області від 28 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з вироком 25 серпня 2021 року близько 16 години 30 хвилин, знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, сів у автомобіль колишньої дружини ОСОБА_9 та лівою рукою, стиснутою у кулак, наніс один удар в праву ділянку голови потерпілої, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 садно у правій скроневій ділянці, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить даний вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк до двохсот годин.

Не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій потерпіла ОСОБА_9 вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування покликається на те, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово застосовував домашнє насильство щодо неї та вчиняв інші адміністративні та кримінально-карані дії, що підтверджується рядом постанов Жовківського районного Львівської області у справах про адміністративні правопорушення, а також вироком Жовківського районного Львівської області від 20.02.2020 р. у кримінальній справі №444/204/20 за ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України. Вказує, що зважаючи на перелік підтверджених в судовому порядку фактів протиправної поведінки, ОСОБА_6 як особа що притягається до кримінальної відповідальності, характеризується виключно з негативної сторони.

Вважає невірним обґрунтування суду, про те що покарання у вигляді громадських робіт поставить ОСОБА_6 в складне становище та позбавить його можливості на певний час виїхати за кордон, де він працює та потягне за собою неможливість сплати аліментів у відповідні строки, оскільки ОСОБА_6 не представив суду будь-якого доказу, що він працевлаштований за кордоном.

Вказує, що ОСОБА_6 , окрім висловлених в суді слів про те, що він жаліє за вчинене, жодних дій які б вказували на реальне визнання ним своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, не вчинив.

Зазначає, що до ОСОБА_6 неодноразово застосовувались штрафи, які позитивного результату не принесли, він вчиняв та продовжує вчиняти злочини та інші правопорушення відносно неї та інших осіб, тому вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у вигляді незначного штрафу не принесе результату в частині виправлення та перевиховання особи за вчинення злочину.

Заслухавши виступ потерпілої ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_11 , які заперечили апеляційну скаргу потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 то відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить не тільки із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, а й з надання можливості засудженому виправитись та запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 28 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував тяжкість скоєного правопорушення, характеризуючі дані на особу обвинуваченого: позитивна характеристика за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не хворіє, розлучений, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України. Суд брав до уваги обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та перспективу виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів. Також під час розгляду в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 повідомила, що надалі конфліктних ситуацій між обвинуваченим та потерпілою не виникало.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції оцінивши в сукупності обставини справи та посткримінальну поведінку обвинуваченого, належним чином призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції інкримінованої йому статті, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для обрання судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 іншого покарання колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 необґрунтованою та вважає вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 28 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4