Справа № 188/322/22
Провадження № 1-кп/188/109/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000490 від 08.10.2020р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Першотравенськ Дніпропетровської області, зареєстрований

та проживає

АДРЕСА_1 ,

громадянин України, працює оглядувачем на станції

«Миколаївка-Донецька», не одружений, має на утриманні

малолітнього сина та являється опікуном двох неповнолітніх

братів, освіта середня-спеціальна, раніше не судимий,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю малолітньої потерпілої: ОСОБА_6

за участю законного представника малолітньої потерпілої: ОСОБА_7

за участю представника малолітньої потерпілої в режимі відеоконференції: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

08.10.2020 року близько 16 години 00 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , у світлу пору доби, без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю, здійснював рух по вул. Першотравнева, с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області, у напрямку м. Донецьк Донецької області, зі швидкістю не менше 104-109 км/год.

У цей же час, тобто 08.10.2020 року близько 16 години 00 хвилин по вул. Роздольна у напрямку вул. Першотравнева с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області на велосипеді рухалась малолітня ОСОБА_6 , яка почала перетинати проїзджу частину вулиці Першотравнева справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21124» під керуванням водія ОСОБА_3 .

Під час руху водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, 08.10.2020 року близько 16 години 00 хвилин, на перехресті вулиць Першотравнева Раздольна с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області, рухаючись із перевищенням дозволеної у населених пунктах 50 км/год швидкості, чим позбавив себе технічної можливості своєчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, допустив зіткнення автомобіля «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_2 із велосипедом, під керуванням неповнолітньої ОСОБА_6 , яка в цей час перетинала проїзджу частину вулиці Першотравнева справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21124» під керуванням водія ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 12.4 «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

п. 12.9 «б» «водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедистці ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних саден обличчя, голови, тупої травми грудної порожнини, закритого перелому акроміального кінця правої ключиці без зміщення уламків, правостороннього пневмотораксу, закритого перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків, забійної рани правої кисті, лівої гомілки, множинних саден тулуба, кінцівок, які по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, дав свідчення, аналогічні обвинувальному акту, щиро розкаявся і пояснив, що визнає повністю цивільний позов щодо відшкодування витрат на лікування потерпілої в медичному закладі, витрати на відшкодування моральної шкоди визнає частково в сумі 50 000, 00 грн., яку станом на день розгляду справи вже відшкодував в сумі 40 000, 00 грн. Також обвинувачений пояснив, що не ухилявся від надання допомоги потерпілій, має намір та змогу повністю відшкодувати всі спричинені ним збитки, просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки за допомогою автомобіля він має можливість додатково заробляти грошові кошти, які необхідні йому для відшкодування шкоди потерпілій та утримання дітей, які є у нього під опікою.

Законний представник та представник потерпілої в судовому засіданні підтримали позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, просили його задовольнити з урахуванням виплачених обвинуваченим коштів, в якості призначеного покарання просили позбавити обвинуваченого прав на керування транспортним засобом, а решту покарання просили призначити на розсуд суду.

Малолітня потерпіла в судовому засіданні пояснила, що стосовно обставин аварії нічого сказати не може, оскільки втратила свідомість і прийшла до тями вже у лікарні, де мама розповіла їй, що її збила машина.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що потерпіла є її донькою, яку обвинувачений збив на автомобілі, коли донька поверталась зі школи на велосипеді. Тривалий час донька проходила лікування, яке не закінчується досі. Свідок підтвердила, що частину коштів обвинувачений дійсно сплатив їм в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Крім пояснень обвинуваченого, показів потерпілої та її представників, свідка ОСОБА_10 , вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- висновком експерта № 5 від 06.01.2021р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 було виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні садна обличчя, голови. Тупа травма грудної порожнини, закритий перелом акроміального кінця правої ключиці без зміщення уламків, правосторонній пневмоторакс. Закритий перелом середньої третини лівого стегна зі зміщенням уламків. Забійні рани правої кисті, лівої гомілки. Множинні садна тулуба, кінцівок. Травматичний шок І ст. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при удари об виступаючі частини легкового автомобіля, велосипеда чи дорожнього покриття в термін, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи, медичній карті стаціонарного хворого, тобто 08.10.2020 року. По своєму характеру вищезгадані тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Всі тілесні ушкодження, які отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (однією травматичної дії, що такою є дорожньо-транспортна пригода) по ступеню тяжкості оцінюються в сукупності по найбільшому ступеню тяжкості тілесного ушкодження (тілесних ушкоджень), без їх розмежування (а.с. 121-123);

Вказаним доказом підтверджується наявність у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, отриманих 08.10.2020р. в результаті зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21124» під керуванням водія ОСОБА_3 .

Крім того:

- висновком експерта № 19/104-9/173 від 17.02.2021р., згідно якого встановити місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21124 та велосипеда «Schinn», як геометричну крапку, щодо меж проїжджої частини дороги та сталих орієнтирів вздовж дороги (у метрах) експертним шляхом не надається можливим. Однак враховуючи те, що і автомобіль ВАЗ 21124, і велосипед «Schinn» після ДТП знаходились на проїзній частині дороги вул. Першотравневої, то слід зробити висновок, що місце зіткнення вищевказаних транспортних засобів знаходилось на проїзній частині, по якій рухався автомобіль ВАЗ 21124 (а.с. 129-131);

- висновком експерта № 19/104.9/172 від 15.03.2021р., згідно якого у даній дорожній обстановці велосипедист повинен був діяти згідно до вимог п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути розглядаємої дорожньо-транспортної пригоди для велосипедиста встановлювалася виконанням ним вимог п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. Дії велосипедиста при заданому механізмові пригоди не відповідали вимогам п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП (а.с. 134-135);

-висновком експерта № СЕ-19/104-21/38893-ІТ від 13.12.2021р., згідно якого згідно довжини слідів гальмування шин коліс, зафіксованих на проїзній частині дороги після ДТП, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21124 перед гальмуванням була не менше, ніж 104,0…109,0 км/год. Розрахована швидкість руху автомобіля ВАЗ 21124, яка дорівнює 104,0…109,0 км/год є мінімальною, оскільки при розрахунках не враховуються витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при наїзді на велосипедиста, а частина слідів гальмування шин коліс автомобіля ВАЗ 21124 могла не залишитися на проїзній частині. Врахувати витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при наїзді на велосипедиста за допомогою технічних розрахунків не є можливим, оскільки в експертній практиці відсутня достатньо апробована методика. У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Встановити технічну можливість для водія автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 уникнути наїзду на велосипедистку шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при русі із фактичною швидкістю (104,9…109,0 км/год) на даному етапі дослідження не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. Водій автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 при заданих вихідних даних та допустимій швидкості руху в населеному пункті 50,0 км/год, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистку шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. Встановити чи відповідали (не відповідали) дії водія автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, при заданих вихідних даних, не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. Дії водія автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с. 138-142);

- висновком експерта № КСЕ-19/104-21/28209 від 16.11.2021р., згідно якого згідно кадрів відеограми з подією ДТП, середня швидкість руху автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 при його русі вздовж лінії дорожньої розмітки 1.1 ПДР дорівнює близько 166,7 км/год. Згідно довжини слідів гальмування шин коліс, зафіксованих на проїзній частині дороги після ДТП, швидкість руху автомобіля ВАЗ 21124 перед гальмуванням була не менше, ніж 104,0….109,0 км/год. Згідно кадрів відеограми з подією ДТП, середня швидкість руху велосипедистки ОСОБА_6 на ділянці від дорожнього знаку 2.1 ПДР до місця наїзду дорівнює близько 12,5 км/год. Відстань, на якій знаходився автомобіль ВАЗ 21124 реєстраційний номер НОМЕР_2 від місця наїзду на велосипедистку в момент появи в кадрі велосипедистки ОСОБА_11 із-за передньої частини трактора дорівнює 29,5…31,9м. У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12,9 (б) Правил дорожнього руху. Встановити технічну можливість для водія автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 уникнути наїзду на велосипедистку шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при русі із фактичною швидкістю (104,0…109,0 км/год) на даному етапі дослідження не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. Водій автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 при заданих вихідних даних та допустимій швидкості руху в населеному пункті 50,0 км/год, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистку шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. Дії водія автомобіля ВАЗ 21124 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с. 145-153).

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення та захисту суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Дослідивши докази обвинувачення суд вважає їх належними, допустимими і достатніми для висновку, що поза розумним сумнівом вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, факт скоєння ним кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Постановами про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 09.10.2020р. підтверджується, що велосипед марки «Schwinn» та автомобіль марки ВАЗ моделі «21124», д.н.з. НОМЕР_2 ВТ визнані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами.

У відповідності зі ст. 18 Кримінального кодексу України обвинувачений - фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення вірною за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше не судимий, скоїв необережний тяжкий злочин, працює, має на утриманні неповнолітню дитину та являється опікуном двох неповнолітніх братів, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, у скоєному розкаявся, шкода частково відшкодована.

Обставиною, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України є такою, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням виключних обставин справи, особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, поступово відшкодовує спричинену шкоду, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання у місцях позбавлення волі, з випробовуванням та застосуванням ст. 75 КК України при призначенні покарання, та без призначення додаткового покарання у виді позбавлення прав керування транспортним засобом, в зв`язку з тим, що на утриманні у нього фактично перебуває троє неповнолітніх дітей. Крім того транспортний засіб є джерелом додаткового доходу, необхідного обвинуваченому для того, щоб в тому числі відшкодовувати спричинену шкоду.

По справі прокурором в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради заявлений цивільний позов про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої в сумі 24 313, 16 грн.

Вирішуючи цивільний позов суд керується ст.ст. 128, 129 КПК України.

В добровільному порядку шкода на сьогоднішній день не відшкодована, обвинувачений позовні вимоги визнав та зобов`язався відшкодувати.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та завданої матеріальної шкоди суд вважає, що позов про стягнення коштів, витрачених на лікування в закладі охорони здоров`я підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, представником потерпілої заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 299 100, 38 грн.

В добровільному порядку шкода на сьогоднішній день відшкодована частково, обвинувачений позовні вимоги визнав частково в сумі 50 000, 00 грн., сплатив потерпілому на день розгляду справи 40 000, 00 грн.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та завданої матеріальної та моральної шкоди суд вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, в сумі 50 000, 00 грн.

Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях внаслідок ушкодження здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків у зв`язку з неможливістю продовжувати активне громадське життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі, характеру немайнових втрат (їх протяжність, можливості їх відновлення і т.д.) і з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, при цьому суд виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, позовні вимоги представника потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 50 000, 00 грн., яка є, на думку суду, достатньою, з урахуванням обставин та ступеню вини обох учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає необхідним речові докази: велосипед марки «Schwinn» та автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21124» н/з НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику зберігання транспортних засобів на території Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власникам.

Речові докази: DVD-диск «VIDEX DVD-R16x та флеш-носій «SP Silicon Power 32 Gb, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 року, на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21124» н/з НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , та велосипед марки «Schwinn», який перебуває у користуванні малолітньої ОСОБА_12 .

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради грошові кошти у розмірі 24 313 (двадцять чотири тисячі триста тринадцять) грн. 16 коп.

Цивільний позов представника потерпілої задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази: велосипед марки «Schwinn» та автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21124» н/з НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику зберігання транспортних засобів на території Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власникам.

Речові докази: DVD-диск «VIDEX DVD-R16x та флеш-носій «SP Silicon Power 32 Gb, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 року, на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21124» н/з НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , та велосипед марки «Schwinn», який перебуває у користуванні малолітньої ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 8 107 (вісім тисяч сто сім) грн. 04 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1