ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1528/22 Справа № 211/3016/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю (в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_6 представника особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_7
особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000680, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року клопотання прокурора про накладання арешту задоволено частково. Накладено арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події від 26.08.2022 року на блок-посту по вул. Нікопольське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу майно, до завершення кримінального провадження, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на:

- вантажний автомобіль марки МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 ;

- напівпричеп, д.р.н. НОМЕР_2 ;

- один комплект ключів від автомобіля марки МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію автомобіля, д.р.н. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_3 , на імя ОСОБА_9 , та напівпричепа, д.р.н. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_10 ;

шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на:

- залізобетонні труби діаметром 0,7м., довжиною 5м, у кількості 10 шт.;

- оригінал товаро - транспортної накладної №26 від 26.08.2022.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що вилучене майно, а саме товаро - транспортна накладна, вантажний автомобіль з причепом, були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а залізобетонні труби є предметом та були об`єктом протиправних дій. Вказано, що вилучене майно є доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того враховано, що вказане майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого визнане речовим доказом.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити та зобов`язати слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Зазначає про те, що в матеріалах відсутні належні документи на підтвердження права власності ТОВ Стронг-Інвест на залізобетонні труби, а лист директора вказаного підприємства про те, що залізобетонні труби Д700мм перебувають у складі нерухомого майна підприємства, та які у 2021 році невідомими особами були незаконно демонтовані, не є належним та допустим доказом по справі.
Вказує, що в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000214 від 09.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, об`єктом злочинного посягання були труби іншого діаметру.
Вважає, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки тому, що ОСОБА_8 займається волонтерською діяльністю та 25.08.2022 року ним від командира в/ч НОМЕР_5 отримано лист про можливість поставки на потреби ЗСУ залізобетонних труб у кількості 40 м, а тому, підтримуючи дружні відносини з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 звернувся до останнього з приводу передачі цих труб на потреби ЗСУ. Вказані труби лежали у ОСОБА_11 до цього близько трьох років.

Звертає увагу на те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір про надання послуг з транспортування на автомобілі МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 .

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши власника майна та його представника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про накладання арешту відмовити та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 27 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 серпня 2022 року на блокпосту між м. Кривий Ріг та пгт Радушне було зупинено вантажний автомобіль МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який в умовах воєнного стану на вказаному автомобілі перевозив залізобетонні труби у кількості 10 штук, що може свідчити про незаконне заволодіння вказаним майном на території Апостолівського району шляхом здійснення незаконного демонтажу залізобетонного трубопроводу від насосних станцій, розташованих між селами Нива Трудова та Михайлівка на території Нивотрудівської об`єднаних територіальних громад Дніпропетровської області, відомості про що внесені до ЄРДР за №0000214 від 09.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що до демонтажу труб причетний ОСОБА_11 , який був виявлений на місці події, при цьому останній керував вантажним автомобілем МАЗ з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9

27 серпня 2022 року вантажний автомобіль марки МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію, один комплект ключів від автомобіля, напівпричіп, д.р.н. НОМЕР_2 , залізобетонні труби діаметром 0,7 м. довжиною 5м у кількості 10 шт., оригінал товарно - транспортної накладної №26 від 26.08.2022, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.32).

На думку колегії суддів, на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави для висновку, що арештоване майно, зокрема залізобетонні труби та вантажний автомобіль, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може створити перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні №0000680, оскільки органу слідства необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз по справі, оскільки є підстави грунтовно припускати, що вилучене майно зберегло на собі сліди злочину та необхідне для його ідентифікації та перевірки версії захисту.

Саме такий спосіб накладення арешту на майно забезпечить потреби досудового розслідування та виправдовує ступінь втручання у права власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Також апеляційним судом враховано, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на надали органу слідства та суду переконливих доказів на підтвердження законного права власності на арештоване майно, які б спростовували його зв`язок із кримінальним правопорушенням, розслідуваним у межах кримінального провадження №0000214 від 09.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, згідно відповіді директора ДП ПМК №205 ТДВ Трест ДВБ від 02 вересня 2022 року №13, за договором від 14 березня 2014 року укладеного між ДП ПМК №205 ТДВ Трест Дніпроводбуд та фізичною особою ОСОБА_11 , залізобетонні труби діаметром 0,7 м в кількості 10 шт. не відпускалися (а.с. 8).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що надана ОСОБА_8 товарно-транспортна накладна №26 від 26 серпня 2022 року містить істотні суперечності з висунутою власниками майна версією захисту, оскільки у ній зазначено пунт навантаження ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не адреса реєстрації та місця проживання гр. ОСОБА_11 АДРЕСА_1 . Натомість в апеляційній скарзі ОСОБА_8 вказано, що вилучені труби придбані ним для потреб ЗСУ у ОСОБА_11 , а останній, будучи допитаним у якості свідка, вказав, що у нього на подвір`ї за місцем проживання знаходились бетонні труби діаметром 700 мм, довжиною 5 м, у кількості 10шт, які 28 серпня 2022 року відвантажили на автомобілі МАЗ (а.с. 36-38).

З зазначеного вбачається невідповідність вказаним у товарно-транспортній накладній відомостям щодо пунктів навантаження, крім того ОСОБА_11 не надано доказів його права власності на вилучені труби, правомірного їх набуття, а тому враховуючи, що останні можуть бути об`єктом злочинного посягання, а саме незаконного демонтажу залізобетонних труб, ризики незаконного пошкодження, спотворення, знищення майна є обґрунтованими, а тому з метою їх запобігання на даній стадії розгляду застосований захід забезпечення є виправданим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Враховуючи вказану вимогу закону, беручи до уваги, що вантажний автомобіль марки МАЗ з д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп з д.р.н. НОМЕР_2 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, на останні здійснювалось завантаження та перевезення труб, що підтверджено результатами проведеного огляду місця події (а.с.29-31), є підстави вважати, що вони є знаряддям злочину і зберегли на собі його сліди. Також приймається до уваги, що вжитим забезпеченням користування цим майном не заборонене, а отже його арешт не є надмірно обтяжливим для власника.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не може оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року, про арешт майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4