Справа № 523/4092/22
Провадження №1-кп/523/1184/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000200, внесене до ЄРДР 16.02.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брянка Ворошиловградської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:
15.02.2022 року, приблизно о 15:50 годині, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в торгівельному павільйоні на ринку «Нефтяників» за адресою: м.Одеса, вул.Михайла Грушевського 50/10, побачивши на прилавку належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Lenovo A680», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1900 гривень, вказаний підсудний діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав означений мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

16.02.2022 року, приблизно о 14:21 годині, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні їдальні «Айболіт» за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Воробйова 3, побачивши на столі належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung G900», ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 8500 гривень, вказаний підсудний діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав зазначений мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд й спричинивши таким чином означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

17.02.2022 року, приблизно о 16:12 годині, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи біля кав`ярні за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Воробйова 5, та побачивши на столі належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки «ZTE N9101», ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 4500 гривень, вказаний підсудний діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав означений мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

18.02.2022 року, приблизно о 18:00 годині, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в барі «Тайган» за адресою: м.Одеса, вул.Сергія Ядова 63, та побачивши раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , який поклав свій мобільний телефон марки «Prestigio PAPA4040 DUO» вартістю 5500 гривень в карман своєї куртки, вказаний підсудний діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав із заднього карману штанів належний потерпілому мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд і спричинивши таким чином означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

21.02.2022 року, приблизно о 10:50 годині, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Продукти» за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Воробйова 11а, та побачивши раніше незнайому потерпілу ОСОБА_9 , яка поклала свій мобільний телефон марки «Lenovo А6000», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , вартістю 4500 гривень, в карман кофти, вказаний підсудний діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілій мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд і спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явились, звернувшись до суду із заявами щодо проведення судового розгляду за їх відсутністю, внаслідок чого, суд з метою дотримання розумності строків судового розгляду та з урахуванням позиції сторін процесу, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутності зазначених потерпілих.
Підсудний ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме про час, місце і мотиви таємного викрадення майна потерпілих, що відповідають наведеним вище обставинам доведеного обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та іншими сторонами процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв:

- за епізодом від 15.02.2022 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за епізодами від 16.02.2022, 17.02.2022, 18.02.2022, 21.02.2022 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а відтак її дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.1 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Положення ж ч.2 ст.185 означеного Кодексу регламентують, що кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а з огляду на п.1 примітки ст.185 цього ж Кодексу, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, системність і кількісний склад епізодів протиправних дій, відшкодування потерпілим матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, та те, що скоєні ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжких злочинів проти власності, а також судом враховуються стан здоров`я підсудного та характеризуючи його особу дані: на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, раніше не судимий, забезпечений місцем реєстрації і проживання, але офіційно не працевлаштований і неодружений, сукупність чого свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу та одночасно обумовлює можливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_4 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної особи, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини, характер, системність і суспільну небезпечність доведеного обвинувачення, характеризуючі дані про особу підсудного ОСОБА_4 , комплексність яких обумовлюють можливість його виправлення в умовах суспільства, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про доцільність призначення зазначеному підсудному покарання у виді обмеження волі, але зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.ст.75, 79 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, а остаточне покарання слід визначити за правилами ст.70 означеного Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (проступку і злочину), передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, відповідно, призначивши покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 роки.

-за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі строком на 5 років.

На підставі ст.ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_4 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні мобільні телефони: «Lenovo A680», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; «Samsung G900», ІМЕІ: НОМЕР_2 ; «ZTE N9101», ІМЕІ: НОМЕР_3 ; «Prestigio PAPA4040 DUO»; «Lenovo А6000», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , - які передані на зберігання під розписки потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , відповідно, - вважати повернутими за належністю вказаним потерпілим.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України, - для виконання в частинах, що стосується їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1