ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2011/22 Справа № 193/393/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено та звільнено останнього від відбуття покарання на невідбутий строк 10 місяців і 18 днів.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбуття покарання характеризується добре, працевлаштований без заробітної плати, хоча і мав 4 стягнення за весь період відбуття покарання, однак вони погашені за плином часу, останнє стягнення мало місце у 2018 році, після чого засуджений став на шлях виправлення, не допускав порушень режиму отримання, був 6 раз заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про виправлення засудженого. Також судом враховано й той факт, що засуджений ОСОБА_7 є учасником бойових дій, проходив військову службу під час мобілізації в ООС, має намір вступити до лав ЗСУ з метою відсічі збройної агресії рф.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та відмовити в задоволенні клопотання засудженого у повному обсязі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжких, умисних злочинів, раніше неодноразово засуджувався та відбував покарання в місцях позбавлення волі, у 2010 році звільнявся умовно-достроково, однак належних висновків не зробив та скоїв нові злочини.
Крім того, засуджений за час відбуття покарання допускав порушення режиму тримання та до нього застосовувались дисциплінарні стягнення, що з урахуванням відсутності даних про його корисну активність в організації виховних заходів в установі та його участі в самодіяльних організаціях, вказує на передчасність висновків суду про його виправлення та недосягнення мети покарання.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, вважав за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, просив залишити її без змін.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції зробив висновок про те, що останій за весь час відбування покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень, працевлаштований, до праці ставиться задовільно, стягнення, які були застосовані до засудженого мали місце останній раз у 2018 році та погашені за плином часу.
З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується й апеляційний суд, оскільки вони повністю узгоджуються та підтверджуються наявними матеріалами клопотання.
Щодо доводів прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують висновків суду про доведення виправлення засудженого з наступних обставин.
Як видно з клопотання засудженого та характеристики на нього, засуджений ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень від 29.12.2017, 29.11.2018, 31.07.2019, 11.11.2019, 27.07.2020 та 25.01.2022 року за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, працевлаштований в господарській обслузі без оплати праці, відбув більше 3/4 від загального строку покарання, призначеного йому вироком суду, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком Правова освіта, що у своїй сукупності вказує на те, що засуджений дійсно став на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці, довів його.
При цьому, саме від ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення засудженим, залежить момент виникнення у такої особи права на умовно-дострокове звільнення, у відповідності до ч. 3 ст. 81 КК України. У даному випадку, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 407 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому, відбувши 2/3 частини строку покарання у останнього виникло законне право на умовно-дострокове звільнення, яким він скористався, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.
Апеляційний суд враховує посилання прокурора на наявність у засудженого ОСОБА_7 дисциплінарних стягнень, однак зазначає, що вони були застосовані до засудженого у 2018 році та після цього останній не допускав порушень режиму утримання, став на шлях виправлення та довів його. Крім того, за своїм характером зазначені дисциплінарні стягнення не свідчать про грубе порушення режиму утримання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, враховуючи виключно позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення волі, наявність заохочень, незначний залишок не відбутого покарання, з огляду на загальний строк покарання, у своїй сукупності свідчать про те, що мета покарання, визначена ч. 2 ст. 50 КК України у даному випадку досягнута та засуджений не лише став на шлях виправлення, а й довів його, що є підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотними в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути неповноту судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають, а відтак ухвала суду має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4