ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3721/22
провадження № 1-кс/753/660/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у період часу з 19 березня 2022 року по 26 березня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 12-Б, з офісного приміщення, невстановлені досудовим розслідуванням особи шахрайським шляхом заволоділи одноразовими електронними сигаретами «ELF BAR» у кількості 29 ящиків, чим завдали потерпілому матеріального збитку в сумі 1 836 000 гривень, що є особливо великим розміром.

4 квітня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_5 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 7», з номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 та мобільний телефон «Iphone 12 mini», з номером НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 .

Зазначені речі постановою слідчого від 4 квітня 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000994 від 2 квітня 2022 року.

З метою забезпечення збереження вилученого майна та збереження речових доказів, посилаючись на положення статей 98, 170-173 КПК України слідчий просить накласти арешт на вказане вище майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без виклику сторін, підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 також подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, проти накладення арешту не заперечував та просив передати йому речі на відповідальне зберігання.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, оцінивши надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на таке.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

4 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується доданими до матеріалів клопотання доказами, які містяться у: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 2 квітня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив про заволодіння за адресою АДРЕСА_2 невстановленими особами електронними цигарками «ELF BAR» у кількості 29 ящиків на загальною вартістю 1 836 000 гривень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 3 квітня 2022 року; протоколом огляду відеозапису від 3 квітня 2022 року, згідно з яким 24 березня 2022 року у період часу з 10 год. 58 хв. до 11 год.21 хв. зі складського приміщення за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 завантажили до автомобіля марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору, коробки, які ззовні та за об`ємом схожі на коробки, в яких знаходилися одноразові сигарети, належні потерпілому; протоколом обшуку від 4 квітня 2022 року, з якого вбачається, що під час обшуку автомобіля марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_5 , виявлено та вилучено, зокрема, акт про примусове відчуження або вилучення майна, три одноразових електронних сигарети «ELF BAR»; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, що 25 березня 2022 року йому на месенджер ОСОБА_7 надіслав фото «Акт про примусове відчуження та вилучення майна» (3 фото), який 26 березня 2022 року ОСОБА_5 переслав ОСОБА_6 , та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять можливу причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частинами 1, 2 статті 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Згідно із поданою заявою, копія якої додана до матеріалів клопотання, ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції для вилучення два власних мобільні телефони, а саме «Iphone 7s», з сімкартою НОМЕР_6 , imei НОМЕР_2 та «Iphone 12 mini», з сімкартою НОМЕР_7 , imei НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України та у строк, встановлений частиною 5 цієї статті.

Вилучені під час огляду речі постановою слідчого від 4 квітня 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000994 від 2 квітня 2022 року.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, майно, яке добровільно надано для огляду та вилучене під час проведеного 4 квітня 2022 року огляду місця події, а саме: мобільний телефон «Iphone 7», з номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 та мобільний телефон «Iphone 12 mini», з номером НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження як речових доказів.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно мобільний телефон «Iphone 7», з номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , та мобільний телефон «Iphone 12 mini», з номером НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1