Справа № 188/386/22
Провадження № 1-кп/188/118/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 01.03.2022 до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

народився в смт Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні дітей немає, освіта середня, не працює, інваліда II групи, перебуває на обліку у психіатра, раніше не судимого,

у зв`язку із вчиненням ним суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 ,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 ,

дистанційно особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 28.02.2022 приблизно о 20 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), знаходячись у будинку домоволодіння своєї бабусі ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з останньою, перебуваючи у стані неосудності та не усвідомлюючи своїх дій, із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів рукою по голові ОСОБА_9 , внаслідок яких остання втратила свідомість та впала на підлогу.

Після чого, продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 , яка продовжувала лежати на підлозі без свідомості, не менше двох ударів ногою у голову.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді:

закритої черепно - мозкової травми у вигляді травматичного субдурального крововиливу;

травматичного субарахноідального крововиливу, травматичних великовогнищевих внутрішньомозкових крововиливів, гематом верхнього віка правого ока, обох вік лівого ока, правої половини лобної ділянки на рівні правого лобного бугра, лівої виличної ділянки, обох вушних раковин, великовогнищевого, зливного крововиливу товщі м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні лобної, тім`яної, потиличної та обох скроневих ділянок;

закритої травми шиї у вигляді згинального перелому лівого великого рога під`язичної кістки, який виник при інтенсивному (позамежному) відхиленні лівого великого рога всередину, у напрямку до правого великого рога;

згинального перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, який виник при інтенсивному (позамежному) відхиленні правого великого рога вперед і дещо зовні;

розгинального перелому правого великого рога під`язичної кістки, який виник при інтенсивному (позамежному) відхиленні лівого ріжка вперед та дещо всередину, у напрямку до правого ріжка;

розгинального перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, який виник при інтенсивному (позамежному) відхиленні правого ріжка вперед та дещо зовні із великовогнищевим, зливним крововиливом в м`яких тканинах лівої, передньої, правої половин шиї, підборіддя із розповсюдженням на м`які тканини правої половини ротової порожнини, в товщу слизової оболонки правої половини язика;

гематоми нижньої третини внутрішньої поверхні лівого плеча з переходом до середньої третини внутрішньої поверхні лівого передпліччя, нижньої третини внутрішньої поверхні правого передпліччя.

Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударах об тупі предмети.

За своїм характером тілесні ушкодження у вигляді гематом нижньої третини внутрішньої поверхні лівого плеча з переходом до середньої третини внутрішньої поверхні лівого передпліччя, нижньої третини внутрішньої поверхні правого передпліччя, як правило, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

За своїм характером тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми: закритої черепно -мозкової травми у вигляді травматичного субдурального крововиливу, травматичного субарахноідального крововиливу, травматичних великовогнищевих внутрішньомозкових крововиливів, гематом верхнього віка правого ока, обох вік лівого ока, правої половини лобної ділянки на рівні правого лобного бугра, лівої виличної ділянки, обох вушних раковин, великовогнищевого, зливного крововиливу товщі м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні лобної, тім`яної, потиличної та обох скроневих ділянок;

закритої травми шиї у вигляді згинального перелому лівого великого рога під`язичної кістки, згинального перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, розгинального перелому правого великого рога під`язичної кістки, розгинального перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, із великовогнищевим, зливним крововиливом в м`яких тканинах лівої, передньої, правої половин шиї, підборіддя із розповсюдженням на м`які тканини правої половини ротової порожнини, в товщу слизової оболонки правої половини язика відносяться в сукупності до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та знаходяться в причино-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20.10 в приміщенні КНП «Першотравенська МЛ» Першотравенської міської ради» померла. Смерть останньої настала внаслідок сумісної травми у вигляді закритої черепно - мозкової травми, травматичного субдурального крововиливу, субарахноідального крововиливу, внутрішньо мозкових велико вогнищевих крововиливів; закритої травми шиї - згинального перелому лівого великого рога під`язичної кістки, згинального перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, розгинального перелому правого великого рога під`язичної кістки, розгинального перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, яка ускладнилася набряком головного мозку.

Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 95 від 15.03.2022 підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, змішаний тип дефекту. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитового здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом іспитовий у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні на пропозицію суду показань про обставини вчинення ним суспільно - небезпечного діяння не надав, висловився проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується дослідженими судом доказами:

протоколом огляду місця події від 01.03.2022;

протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ;

протоколом слідчого експерименту від 04.03.2022;

висновком судово-медичної експертизи № 55 від 08.04.2022.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, оскільки суспільно - небезпечне діяння вчинене ним у стані неосудності.

Захисник ОСОБА_8 , законний представник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_6 не заперечували проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, однак захисник і законний представник просили застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з вимогами ст. 511-512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

На підставі аналізу досліджених судом належних, допустимих та достатніх доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, , що спричинило смерть потерпілого, але за висновком судово-психіатричної експертизи № 95 від 15.03.2022 він підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, згідно з якою не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абзацах 1,2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб ( частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У абзаці 3 пункту 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

За приписами ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом(ч.1).

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду (ч.4).

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду (ч.5).

Суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічний психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло його можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру. Вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння пов`язане з посяганням на життя інших осіб і підпадає під ознаки передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, яке відповідно до норми ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням. Суд також приймає до уваги обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, що характеризує ОСОБА_4 , як особу, що становить особливу небезпеку для суспільства.

За встановлених судом обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що згідно з вимогами ч.5 ст. 94 КК України ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, обраний ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року, слід продовжити до набрання цією ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, ст.ст. 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 512-513, 516 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_4 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжити до набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити особам, які брали участь в кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_1