КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/393/22
Провадження № 1-кп/177/73/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 12.03.2022 за ч. 1 ст. 115 КК України щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні дітей, батьків похилого віку, тощо, не має, не є особою з інвалідністю, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 07.08.2020 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, які не відбув,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 11.03.2022, близько 16 год. 00 хв., знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_8 , де у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , разом з ним, а також зі знайомим ОСОБА_9 , вживали спиртні напої. Близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 покинув домоволодіння, залишивши ОСОБА_3 з ОСОБА_9 у літній кухні, де останні продовжили вживати спиртні напої.

Під час спільного розпиття спиртних напоїв, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_9 почав виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , що спровокувало між ними бійку, у ході якої у ОСОБА_3 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_9 та умисел на заподіяння йому смерті за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою умисного спричинення ОСОБА_9 смерті, з мотивів явної неприязні до нього, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 11.03.2022, близько 19 год. 05 хв., продовжуючи заходититися у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , узяв зі столу в праву руку кухонний ніж, тим самим підшукав собі знаряддя скоєння злочину та в той час, коли ОСОБА_9 був звернутий до нього обличчям, діючи з умислом на заподіяння йому смерті, лівою рукою утримуючи його за праве плече, умисно наніс один удар клинком кухонного ножа, який тримав у правій руці, у життєво-важливий орган - ділянку шиї праворуч.

Від отриманого ножового удару ОСОБА_9 зробив декілька кроків у бік спального приміщення, де впавши спиною на підлогу, від отриманих тілесних ушкоджень помер, а ОСОБА_3 у цей час з місця скоєння злочину зник.

Злочинними діями ОСОБА_3 умисно спричинено ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого гострого сліпого поранення шиї праворуч: раневий канал починається щілиноподібною раною на передній поверхні шиї праворуч; йде в напрямку зліва направо дещо спереду назад, ушкоджує шкіру, підшкірну жирову клітковину, лівий грудино-ключично-соскоподібний м`яз, ушкоджує праву внутрішню яремну вену та сліпо закінчується у верхній частині правої легені, загальною довжиною 9,0 см.

Віявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї, з ушкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, у сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 19 год. 06 хв.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Надав показання про те, що зранку 11.03.2022 зустрів знайомого ОСОБА_9 та придбавши спиртні напої і продукти харчування, прийшли удвох до раніше знайомого ОСОБА_8 , що проживає в с. Глеюватка. У його домоволодінні, у приміщенні літньої кухні вони втрьох вживали спиртне, після чого ОСОБА_8 їх залишив, пояснивши, що йому необхідно з`їздити до знайомої. Залишаючись у приміщенні літньої кухні домоволодіння ОСОБА_8 , він з ОСОБА_9 продовжили вживати спиртне. Близько 19 год. 00 хв. 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, при цьому, на зауваження та прохання заспокоїтися не реагував та тримаючи у правій руці ніж, яким перед цим різав продукти, кулаком лівої руки наніс йому в область лівого ока удар. У цей час йому вдалося вибити з руки ОСОБА_9 ніж, який впав на стіл. Однак ОСОБА_9 його вхопив знову та намагався нанести ним йому удар. Захищаючись, він знову вихопив ніж у ОСОБА_9 та відштовхнув його утримуючи у руках ніж. ОСОБА_9 від поштовху впав, а він, залишивши ніж, покинув домоволодіння ОСОБА_8 та пішов спати до знайомого ОСОБА_10 . Наступного дня до них прийшов ОСОБА_8 та повідомив, що він виявив у приміщенні літньої кухні свого домоволодіння ОСОБА_9 , який був без ознак життя та просив пояснити, що відбулося. Разом з ним він прийшов за місцем проживання ОСОБА_11 та побачив на підлозі ОСОБА_9 без ознак життя. Злякавшись, залишив місце події та намагався виїхати з с. Глеюватка, однак був затриманий працівниками поліції. Зазначав, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_9 , навпаки, захищався від його нападу та, можливо, у той час, як вихопив у нього ніж і відштовхував від себе, тримаючи ніж у руках, спричинив ножем поранення шиї потерпілому, однак не помітив та не відчув цього. Просив перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК України, за ознаками вбивства, вчиненого через необережність, у вчиненні якого визнає себе винуватим у повному обсязі та призначити покарання за вказаною статтею, не пов`язане з позбавленням волі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання про те, що ОСОБА_9 доводився їй сином. Своєї сім`ї він не мав, тому останніх 15 років проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 . Постійного офіційного місця роботи не мав, перебивався тимчасовими заробітками, іноді вживав спиртне та залишався ночувати у інших людей. Востаннє бачила ОСОБА_9 09.03.2022 та у послідуючому, до 11.03.2022 розмовляла з ним по телефону. Під час телефонної розмови з ним 11.03.2022, син повідомив, що вживав спиртне та що він перебуває у компанії знайомого на ім`я ОСОБА_12 , тобто, обвинуваченого. 12.03.2022 перебувала за адресою місця проживання та вдень їй зателефонували працівники поліції і повідомили, що її сина, ОСОБА_9 вбито у приміщенні літньої кухні домоволодіння односельця ОСОБА_8 . Про обставини скоєння вбивства ОСОБА_9 їй нічого невідомо, очевидцем вказаних подій не була.

Свідок ОСОБА_13 надала показання про те, що обвинувачений ОСОБА_3 є її рідним братом, однак тісно з ним вона не спілкувалася. Їй відомо, що брат жив один, не міг офіційно працевлаштуватися. Сім`ї не мав, після смерті співмешканки почав вживати спиртні напої. Від працівників поліції стало відомо, що ОСОБА_3 вбив людину, однак про обставини справи нічого не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання про те, що 11.03.2022, близько 16 год. 00 хв. 18 год. 00 хв., він перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 та знаходячись на подвір`ї, побачив раніше знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , яких запросив до себе та вони втрьох у приміщенні його літньої кухні вживали спиртні напої. Приблизно через 30 хвилин він був вимушений піти до сусіда, а ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з його дозволу залишалися в приміщенні кухні та продовжили вживати спиртне. Потім, він поїхав до знайомої на ім`я ОСОБА_14 , у якої перебував до ранку наступного дня та повернувшись додому близько 09 год. 10 хв., зайшовши до літньої кухні, виявив лежачого на підлозі ОСОБА_9 без ознак життя, у зв`язку з чим, викликав працівників поліції. До їх приїзду вирішив знайти ОСОБА_3 та запитати про обставини події. Знайшовши його у ОСОБА_15 , повідомив, що виявив труп ОСОБА_9 у себе вдома, на що ОСОБА_3 відповів, що цього не може бути. Потім вони разом пішли до нього додому та зайшовши до літньої кухні, ОСОБА_3 переконався в тому, що ОСОБА_9 мертвий, після чого, сказав йому нікуди не йти та разом чекати працівників поліції. Однак ОСОБА_3 , під приводом допомогти сусідці по господарству, сів на маршрутку, яка їхала до м. Кривого Рогу та не повернувся до приїзду працівників поліції. Також зазначив, що з його дозволу працівниками поліції було проведено огляд домоволодіння, при цьому, вилучено ніж та відбитки пальців рук. Зазначав, що інших осіб у його домоволодінні, окрім ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не було, проте, за яких обставин помер ОСОБА_9 йому не відомо, свідком та очевидцем цих подій він не був.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується, окрім зазначених показань, сукупністю зібраних у ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів.

Як слідує зі змісту картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до чергової частини ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області 12.03.2022 о 09 год. 28 хв. та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000295 від 12.03.2022, до чергової частини ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області надійшло повідомлення про виявлення за адресою: АДРЕСА_2 , трупа ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті у вигляді проникаючого поранення в ділянці шиї. Для встановлення причин смерті труп направлено до КРВ КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» для встановлення причин смерті (а.п.1,6).

Згідно з протоколу огляду місця події від 12.03.2022 (а.п.9-16), який проводився в будинку АДРЕСА_2 , на підставі повідомлення, відповідно до ст. ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, з 11 год. 39 хв. по 15 год. 00 хв., за участі двох понятих, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , власника домоволодіння ОСОБА_8 , та фіксувався за допомогою фотозйомки з використанням фотоапарату «CАNON», на підлозі у одній з кімнат літньої кухні, виявлено труп чоловічої статі, - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на передній поверхні шиї якого, у нижній третині, ближче до «яремної вирізки» грудини, виявлено рану з рівними краями. Інших тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді трупа не виявлено. Також виявлено та вилучено вісім ліпких стрічок зі слідами папілярних ліній, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупа та відтиски пальців обох рук, мобільний телефон «Хуавей», фрагмент тканини светра зі слідами речовини бурого кольору, ніж довжиною 185 мм, довжина руків`я 90 мм, довжина клинка 95 мм, ширина леза 18 мм, з металевою рукояткою, на лезі якого є нашарування речовини бурого кольору.

Під час додаткового огляду місця події від 13.03.2022, що проводився у період з 14 год. 05 хв. до 14 год. 35 хв. у вищевказаному домоволодінні, на підлозі літньої кухні виявлено ніж з металевим лезом, довжиною 14,0 см та пластиковим руків`ям довжиною 9,0 см, з нашаруванням речовини РБК, з якої здійснено змиви на марлевий тампон, які вилучено з місця події (а.п.46-48).

Виявлені та вилучені речі визнано речовими доказами згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 13.03.2022 (а.п.24) та від 14.03.2022 (а.п.50) та, як слідує з квитанції (а.п.25,51), передано до камери речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Оскільки вказані речі вилучено фактично під час проведення обшуку, проведеного у порядку ст. 233 КПК України, тобто, без попередньої ухвали слідчого судді, слідчий, на виконання вимог ч. 3 цієї ж статті КПК, невідкладно після здійснення огляду, звернувся до слідчого судді з клопотанням про його проведення (а.п.26,52), яке задоволено відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2022 (а.с.27-29,53-54).

Окрім того, за клопотанням слідчого (а.с.30-31,55-56), ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 12.03.2022 та додаткового огляду місця події від 13.03.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, вісім ліпких стрічок зі слідами папілярних ліній, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупу та відтиски пальців обох рук, мобільний телефон «Хуавей», фрагмент тканини светра зі слідами речовини бурого кольору, ніж довжиною 185 мм, довжина руків`я 90 мм, довжина клинка 95 мм, ширина леза 18 мм, з металевою рукояткою, ніж довжиною 23 см з пластиковою рукояткою та нашарування речовини бурого кольору.

ОСОБА_3 у порядку та на підставі ст. ст. 40,104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України 13.03.2022 о 16 год. 15 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, згідно з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 13.03.2022 (а.п.64-67).

Відповідно до постанови про відібрання слідів рук та зразків крові для проведення експертизи від 13.03.2022 (а.п.78,100), у ОСОБА_3 , як підозрюваної особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, за участі його захисника ОСОБА_7 , відібрано сліди рук, про що складено дакто карту, а також 2 мл крові. Про відібрання зазначених зразків у ОСОБА_3 складено протоколи від 13.03.2022 (а.п.79) та 14.03.2022 (а.п.101), відповідно, а самі зразки визнано речовими доказами та зберігаються у камері речових доказів (а.п.80-81,102-103).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 14.03.2022, проведеного за участі ОСОБА_3 , як підозрюваного, у присутності його захисника, за участі судово-медичного експерта, понятих (а.п.116-122), із застосуванням відео зйомки на камеру мобільного телефону «Samsung 5», встановлено, що ОСОБА_3 добровільно, без застосування фізичного та психологічного впливу, самостійно, детально розповів та на місці, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , показав, за яких обставин завдав ОСОБА_9 тілесне ушкодження. При цьому зазначив, що у приміщенні літньої кухні вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , він з ОСОБА_9 залишилися вдвох та продовжували вживати спиртні напої. У той момент, коли ОСОБА_9 підійшов до столу та почав нарізати продукти, а він поряд сидів на табуретці, між ними виник словесний конфлікт, при цьому, ОСОБА_9 перший почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, після чого вдарив його кулаком лівої руки в обличчя. Своєю правою рукою він відштовхнув за ліву руку ОСОБА_9 та у той момент, коли ОСОБА_9 підходив до нього тримаючи у руці ніж, він вибив його та ніж упав на поверхню столу. У той час, як йому здавалося, ОСОБА_9 тягнувся за ножем, ухопив його першим зі столу, лівою рукою притримував ОСОБА_9 за плече, а правою рукою, у якій утримував ніж, наніс один удар клинком ножа у ділянку шиї останнього, спереду. Після чого ніж кинув на стіл, а ОСОБА_9 сів на табуретку спиною до стіни. Наявних слідів крові у той час на потерпілому не побачив, уточнив, що він був одягнений у светр під горло. Під час перегляду відеозапису, встановлено його повну відповідність викладеному у протоколі слідчої дії.

Як слідує з висновку судово-медичної імунологічної експертизи речових доказів: рідкого зразка крові ОСОБА_3 від 14.03.2022 № 50, кров останнього належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.п.106).

Згідно з висновку судово-медичної експертизи № 242, проведення якої розпочато 14.03.2022 та закінчено 15.03.2022, у ОСОБА_3 малося 3 синця на нижньому повіці ока, у величній області ліворуч, по зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар (удар-стиснення). Судово-медичних даних, за якими можливо ідентифікувати індивідуальні властивості травмуючого предмета, немає. Специфічні ознаки травмуючого предмета у даному конкретному випадку не відобразилися. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. ОСОБА_3 під час спричинення йому тілесних ушкоджень міг знаходитися в любому положенні. Давність виявлених ушкоджень (синці з нечіткими контурами) не менше п`яти діб до моменту огляду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 31.03.2022 № 718 (а.п.19-23) по факту смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть його настала від проникаючого коло-різаного поранення шиї праворуч з ушкодженням великих судин шиї праворуч та правої легені, яке ускладнилось гострим малокрів`ям. Раневий канал починається щілиноподібною раною на передній поверхні шиї праворуч; йде у напрямку зліва направо, дещо спереду назад, ушкоджує шкіру, підшкірну жирову клітковину, лівий грудино-ключично-соскоподібний м`яз, ушкоджує праву внутрішню яремну вену та сліпо закінчується у верхній частині лівої легені; загальною довжиною приблизно 9,0 см. Дане ушкодження утворилося прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, слідоутворююча частина якого має ширину на протязі поринулої частини близько 22 мм та гостре лезо і «П» - подібний обушок. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї, з ушкодженням правої внутрішньої яремної вени та правої легені, у сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 5,75 %, що стосовно живих осіб свідчить про прийом умовно смертельної дози алкоголю. Також виявлені морфологічні ознаки хронічної ішемічної хвороби серця.

Окрім зазначеного, згідно з висновком судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_9 від 07.04.2022 № 718/1 (а.п.125-129) встановлено, що враховуючи анатомічну локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , ушкодження в області шиї утворилося від одного прикладання фізичної сили. При цьому, після заподіяння тілесного ушкодження, він був здатний самостійно пересуватися деякий час до втрати свідомості, що могло обчислюватися декількома хвилинами, внаслідок наростання явищ крововтрати. Імовірніше за все, потерпілий був обернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмета. Колото-різане ушкодження шиї було спричинено за лічені хвилини до настання смерті ОСОБА_9 . Смерть могла наступити близько за три доби до моменту дослідження трупу в морзі (14.03.2022 розпочато дослідження).

Дані, які отримані під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не суперечать характеру тілесних ушкоджень, їх кількості, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа.

Під час проведення огляду предмета: ножа з руків`ям із пластику, довжиною близько 23 см, виявленого та вилученого 13.03.2022 у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , спеціалістом-криміналістом ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області, з використанням дактилоскопічного магнітного порошку «рубін», яким оброблено поверхню руків`я вказаного ножа, виявлено та вилучено два сліди папілярних ліній, поміщених на дві липкі стрічки (а.п.130-131), визнаних згідно з постановою від 17.03.2022 речовими доказами (а.с.133-134).

Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи від 29.03.2022 № 55 (а.п.138-140) встановлено, що у ОСОБА_9 група крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На марлевому тампоні зі змивами з ножа з пластиковою рукояткою довжиною 23,0 см, вилученого 13.03.2022 при ОМП, встановлена наявність крові людини, утворення якої не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 .

При судово-медичній імунологічній експертизі фрагмента светру, у який був одягнений потерпілий ОСОБА_9 та вилучений 12.03.2022 при ОМП, встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається за рахунок походження потерпілого ОСОБА_9 , що підтверджується висновком від 29.03.2022 № 56 (а.п.144-14).

Як слідує з висновку дактилоскопічної експертизи від 24.03.2022 № СЕ-19/104-22/17/1/24ж-Д, сліди пальців рук, що вилучені під час ОМП у приміщенні кухні 12.03.2022, розмірами 13 х16 мм, 16х25 мм, 19х20 мм, 15х16 мм, 21х22 мм, 14х20 мм, 11х17 мм, залишені ОСОБА_9 (а.п.158-163).

Згідно з даними дактилоскопічної експертизи від 25.03.2022 № СЕ-19/104-22/17/1/27ж-Д, два сліди пальців рук розмірами 17х21 мм, 15х22 мм, вилучені 17.03.2022 у ході огляду ножа з руків`ям з пластику, довжиною близько 23,0 см, виявлено та вилученого 13.03.2022 під час ОМП приміщення літньої кухні, залишені ОСОБА_3 (а.п.168-175).

Відповідно до висновку експерта від 14.04.2022 № 43-МК, рана на клапті шкіри шиї, вилученого від трупа ОСОБА_9 , могла бути нанесена клинком ножа, що вилучений 13.03.2022 під час ОПМ з кухонного приміщення буд. АДРЕСА_2 .

Також, не виключена можливість спричинення пошкодження на фрагменті светра, вилученого з трупа ОСОБА_9 цим же ножем, що слідує з висновку експерта від 15.04.2022 № 44-МК (а.п.193-199).

Наведені висновки експертиз, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, містять повні та вичерпні відповіді на усі поставлені питання, не допускають подвійного тлумачення та суперечностей, які потребували б роз`яснення.

Вказані висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані, викладені у висновках, відносяться до справи і мають доказове значення, тому суд покладає їх в основу вказаного вироку.

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності, прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, є достовірними, оскільки отримані в порядку, установленому КПК України.
Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.
До показань обвинуваченого, як під час судового розгляду справи, так і під час проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування, суд відноситься критично, розцінює їх як спосіб його захисту, з метою уникнення відповідальності за фактично вчинені ним дії.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , просили перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, при цьому вказуючи, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про відсутність у ОСОБА_3 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , оскільки, з огляду на те, що потерпілий перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, фактично своєю поведінкою спровокував словесний конфлікт і, у послідуючому, намагався завдати удар ножем обвинуваченому, останній був вимушений захищатися.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту суд зазначає наступне.
Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК України, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Тобто, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 обрав знаряддям вчинення злочину ніж, усвідомлюючи, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині.
Суд враховує, що вказаний злочин скоєно в умовах неочевидності.
Водночас, навіть якщо припустити, що обвинувачений вибив з рук потерпілого ОСОБА_9 ніж, який впав на стіл, тобто, певний час не знаходився у нього в руках, обвинувачений мав право вибору своєї поведінки, зокрема вийти з приміщення, викликати працівників поліції або ж сусідів, скористатися можливістю позбавитись ножа, відібравши його у потерпілого. Однак, він, усвідомлюючи свої дії та можливість керувати ними, обрав іншу поведінку, а саме взявши кухонний ніж, яким завдав удар у життєво-важливий орган - шию, а не в інші (рука, нога тощо), що свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_3 на заподіяння смерті потерпілому.
Також, як встановлено судом, ОСОБА_3 завдав один колото-ріжучий удар у ділянку шиї з ушкодженням великих судин шиї праворуч та правої легені, тобто, у місце розташування життєво важливого органу, з послідуючим пошкодженням, що знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.
Отже, з огляду на спосіб вчинення злочину (цілеспрямованість та прицільність рухів обвинуваченого, застосування ним достатньої сили для заподіяння проникаючого колото-різаного поранення), знаряддя злочину (ніж), особливо-небезпечий характер і локалізацію ушкодження в шию, глибину раневого каналу (9,0 см, при довжині клинка ножа 14,7 см), що, як вважає суд, свідчить про нанесення удару ножем зі значною силою та підтверджує висновок суду про направленість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого. Тобто, у даному випадку, обвинувачений міцно тримав ніж та ціленаправлено наніс ним удар із значною силою в життєво-важливу ділянку тіла, що підтверджує хоча і раптовий, але наявний умисел на вбивство. Всі ці обставини в сукупності вказують на наявність суб`єктивної сторони умисного вбивства, що характеризується виною у формі умислу, а не вчинення вбивства через необережність.
Твердження обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство не звільняє його від відповідальності, оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій людині не виключає наявності умислу на вбивство. Навмисне вбивство може бути скоєно як із прямим умислом, так і з неконкретизованим. Так, під час бійки або сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та, хоча і не бажає, проте свідомо припускає її настання.
Щодо провокування потерпілим ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому злочину, суд зауважує, що відібравши ножа у потерпілого, обвинувачений не був позбавлений можливості ніж викинути, сховати, або відмовитись від вчинення злочину іншим способом. Однак, незважаючи на наявність можливості вибору варіанта своїх дій, використав відібраний ніж для нанесення удару ОСОБА_9 у життєво - важливий орган.
Суд не може погодитися з доводами обвинуваченого ОСОБА_3 , що виявлені у нього легкі тілесні ушкодження спричинені йому під час сварки з потерпілим ОСОБА_9 за вказаних обвинуваченим обставин. Так, події мали місце 11.03.2022, при цьому, ОСОБА_3 оглянуто судово-медичним експертом та зафіксовано у нього наявність трьох синців 14.03.2022. У той же час, як слідує з висновку судово-медичного експерта № 242, давність виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (синців з нечіткими контурами) не менше п`яти діб до моменту огляду. Оскільки з 11.03.2022 по 14.03.2022 минуло менше ніж п`ять діб, відсутні об`єктивні підстави стверджувати про спричинення цих синців ОСОБА_3 саме ОСОБА_9 . Окрім того, відсутність видимих тілесних ушкоджень, зокрема, у ОСОБА_3 , підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .
Виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, змагальність сторін тощо, суд створив всі необхідні і можливі умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав, у тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів.
Таким чином, у ході розгляду справи, ознак необережного вбивства, не встановлено. Спрямування ножа в область шиї потерпілого з м`язовим зусиллям не є необережністю, а обвинувачений не міг цього не усвідомлювати у силу свого віку та розвитку, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта від 11.04.2022 № 125. Як слідує з указаного висновку, ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.208-211).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, факт вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд враховує приписи ст. ст. 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме на зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к).

Отже, вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, тяжкі наслідки кримінального правопорушення у виді смерті потерпілого, віктимну поведінку останнього, особу обвинуваченого, який вину визнав частково, негативно характеризується за місцем реєстрації, будучи здоровим, суспільно корисною працею не займався, не одружений, утриманців не має (а.п.246), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.239), з жовтня 2005 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних і поведінкових розладів унаслідок вживання декількох психоактивних речовин з синдромом залежності (а.п.237), раніше судимий (а.п.240) та маючи не зняту і не погашену судимість у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Згідно з обвинувального акта, пом`якшуючою покарання обставиною визнано щире каяття ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Водночас, суд не може погодитися з цими обставинами, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 (справа № 559/1037/16-к), від 27.11.2019 (справа № 629/847/15-к) та від 20.08.2020 (справа № 750/1503/19).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України визнав частково, заперечував наявність у нього умислу на вчинення вбивства, оскільки, як стверджує, захищався від неправомірних дій потерпілого, що не знайшло свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду справи, тобто, відсутні дійсне визнання останнім власної провини, щирий жаль та осуд своєї поведінки, з урахуванням поведінки обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення, ненадання медичної допомоги потерпілому, намагання залишити місце пригоди з метою уникнення відповідальності, суд не визнає щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , під час судового розгляду кримінального провадження, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочинів, з огляду на те, що останній маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України та засуджений згідно з вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2020, який набрав законної сили 08.09.2020, до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, яке не відбув (а.п.244,248), вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а також вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено при формулюванні пред`явленого обвинувачення, яке судом визнано доведеним та не заперечувалося самим обвинуваченим.

З огляду на викладене, аналізуючи надані суду матеріали, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, зважаючи на його молодий вік, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих, приписи ст. ст. 50, 65 КК України, вищевказані роз`яснення ВС, а також з урахуванням віктимної поведінки потерпілого, який, як встановлено судом, фактично спровокував конфліктну ситуацію між ним та обвинуваченим, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Обрана міра покарання, на переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України у період невідбутого покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2020, остаточне покарання за даним вироком має визначатися за приписами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке, згідно зі ст. 72 КК України, з урахуванням того, що одному дню позбавлення волі відповідає 8 годин громадських робіт, складає 12 днів позбавлення волі.

При цьому, суд враховує вимоги ст. 73 КПК України, якою визначено порядок обчислення строків покарання. Строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення, допускається обчислення строків покарання у днях.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не подавався.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження (а.п.64-67), ОСОБА_3 затриманий 13.03.2022 у порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2022, щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався згідно з ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області, востаннє 28.06.2022 (а.с.88-89), зі строком дії до 26.08.2022 включно. З огляду на те, що під час судового розгляду від учасників судового провадження клопотань про зміну чи скасування вказаного запобіжного заходу не надходило, суд вважає за необхідне залишити його без змін до дня набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, застосованих у вказаному кримінальному провадженні згідно з ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2022 (а.п.32-34,57-59) підлягають скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, повністю приєднати не відбуте покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, призначене вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2020, яке, згідно з пп. г) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, становить 12 днів позбавлення волі та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 8 (восьми) років 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 13.03.2022.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_3 без змін до дня набрання вказаним вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме, арешти, накладені згідно з ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2022 (а.с.32-34,57-59) вісім ліпких стрічок зі слідами папілярних ліній, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупу та відтиски пальців обох рук, мобільний телефон «Хуавей», фрагмент тканини светра зі слідами речовини бурого кольору, ніж довжиною 185 мм, довжина руків`я 90 мм, довжина клинка 95 мм, ширина леза 18 мм, з металевою рукояткою, ніж довжиною 23,0 см з пластиковою рукояткою та нашарування речовини бурого кольору, - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

-вісім ліпких стрічок зі слідами папілярних ліній, мікрооб`єкти з долонь обох рук трупу та відтиски пальців обох рук, фрагмент тканини светра зі слідами речовини бурого кольору, ніж довжиною 185 мм, довжина руків`я 90 мм, довжина клинка 95 мм, ширина леза 18 мм, з металевою рукояткою, ніж довжиною 23,0 см з пластиковою рукояткою та нашарування речовини бурого кольору, зразки слідів рук та крові ОСОБА_3 , два сліди папілярних ліній на двох липких стрічках, що зберігаються у камері речових доказів ВП №3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.24-25,50-51,80-81,102-103,133-134),- знищити;

-мобільний телефон «Хуавей», який за життя належав потерпілому ОСОБА_9 та був вилучений під час ОМП 12.03.2022, зберігається у камері речових доказів ВП №3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.24-25), - передати потерпілій ОСОБА_5

-мобільний телефон в корпусі білого кольору марки «Леново» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який вилучено 13.03.2022 під час затримання у ОСОБА_3 та зберігається у камері речових доказів ВП №3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області, - повернути за належністю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судових трасологічних експертиз за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» від 24.03.2022 № СЕ-19/104-22/17/1/24ж-Д (а.п.151) на сумі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки та від 25.03.2022 № СЕ-19/104-22/17/1/27ж-Д на суму 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок, на загальну суму 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок.

Матеріали кримінального провадження № 0000295 від 12.03.2022 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/393/22 (провадження № 1-кп/177/73/22).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: