Справа № 214/1607/22
1-кп/214/579/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження №0000129 від 05.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка, Великоолександрівського району, Херсонської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не працюючого, маючого на утримання доньку 2007 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 580 о/с від 19.06.2018 капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 947 о/с від 04.12.2019 сержанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Інспектори взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 1,17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.1 розділу 2 Посадових інструкцій інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 3738 від 15.08.2018, п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

01.12.2021, приблизно о 12 год. 10 хв. інспектори патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , патрулюючи вул. Соборна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітили транспортний засіб Toyota Awensis на іноземній реєстрації з номером НОМЕР_1 , який порушив правила дорожнього руху, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб.

Після зупинки вищевказаного транспортного засобу на узбіччі проїжджої частини автомобільної дороги по вул. Соборна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, інспектори патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконуючи покладені на них повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» в частині виконання повноважень поліції та посадової інструкції поліцейського, будучи у однострої поліцейських, визначеним ст. 20 ЗУ «Про Національну поліцію», із закріпленими на видному місці, а саме на лівій частині грудей, портативними відео реєстраторами під час перевірки документів у водія транспортного засобу ОСОБА_3 виявили, що останній має ознаки наркотичного сп`яніння.

В той же час 01.12.2021, приблизно о 12 год. 30 хв., поліцейський ОСОБА_6 , на підставі закріплених правил у Кодексі України про адміністративні правопорушення, порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, до цього відсторонивши ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, роз`яснив останньому, що він може пройти тест на вміст наркотичних речовин у крові у Комунальному підприємстві «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дишинського, 27 (далі КП «КБЛПД`ДОР») з метою огляду на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

В цей час, в ході розмови з інспекторами взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у водія транспортного засобу ОСОБА_3 , з метою уникнення від відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, виник злочинний умисел на пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення останнім в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії, з використанням наданої їй влади, а саме: передачі співробітникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 17000 за не проходження огляду у відділенні цілодобової експертизи на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння та не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Далі 01.12.2021, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля службового автомобіля поліції, розташованого поблизу на проїзній частині дороги, неподалік від ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди службовим особам - інспекторам взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним про те, що інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які постійно здійснюють функції представника влади та уповноважені п.8 ч.1 ст. 23 Законом України «Про Національну поліцію» здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, та є службовими особами, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, висловив останнім пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 17000, за не вчинення дій відносно нього з використанням наданої співробітникам поліції влади, а саме: за не складання відносно ОСОБА_3 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після надходження пропозиції від ОСОБА_3 щодо отримання від нього неправомірної вигоди за не вчинення вищевказаних дій, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися від пропозиції та роз`яснили останньому, що за дії направлені на надання пропозиції, обіцянки та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи не вчинення дій в інтересах того хто пропонує, обіцяє або надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища є передбачена Кримінальним кодексом України відповідальність.

Далі 01.12.2021 інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг ОСОБА_6 про вказаний факт повідомив на телефонну лінію служби «102».

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 369 ч. 1 КК України, за ознаками: пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

23 лютого 2022 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_9 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , визнає повністю, обставини які викладені прокурором у обвинувальному акті не опорює, жалкує у скоєному та щиро кається. Цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 369 КК України за ознаками: пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.1 ст. 369 КК України, , а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (т.2 а.с. 49,50), має постійне місце проживання, за місцем мешкання скарг з боку сусідів не надходило, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК УкраїниНа підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 лютого 2022 року про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_8 якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000129, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави.
Речові докази: компакт-диск з відео-файлами формату «MOV», наданий полком патрульної поліції (т.2 а.с.27-28) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з урахуванння положень ст. 394 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того обвинуваченому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1