Номер провадження: 11-кп/813/1916/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря - ОСОБА_5

Захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса кримінальне провадження №0000991 від 10.11.2021 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2022 про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, не працевлаштований, освіта середня, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000991 від 10.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2022 задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 10.11. 2022 включно.

Визначено розмір застави у сумі 22700 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній решт, зазначає, за час перебування в СІЗО переосмислив заново своє життя, вирішив стати на шлях виправлення, що його підзахисний притягується до кримінальної відповідальності за нетяжкі злочини, тривалий час знаходиться під вартою, не має наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків та знищувати докази.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, в судових дебатах залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходив із того, що ризики, які мали місце як при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , так і до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 визначено на стадії досудового розслідування.

На цій стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам у разі незастосування запобіжного заходу.

Апеляційний суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, що у Малиновському райсуді м. Одеси розглядається інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить високий рівень ризиків вичинити інше кримінальне провадження, про його небажання ставати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для відмови в продовженні строку запобіжного заходу, як на тому наполягає апелянт, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.

Твердження захисника про те, що обвинувачений не буде переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, знищувати докази апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ризики: обвинувачення у вчиненні корисливих злочинів, переховування обвинуваченої від суду, відсутність постійного місця проживання, вчинення іншого кримінального правопорушення, судом 1-ої інстанції в повній мірі проаналізовано та дано оцінку, з чим колегія суддів погоджується.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності правових підстав для продовження запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах провадження. Доводи апелянта не спростовують встановлені в судовому засіданні обставини та зведені до незгоди з прийнятим рішенням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Будь-яких доказів, які свідчать про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_7 , захисником не надано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Частина 1 ст. 318 КПК України встановлює, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу районного суду на положення ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 та приписи ст.ст. 28 та 318 КПК України. та рекомендувати суду першої інстанції дотриматися принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 409, 419. 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2022 відносно ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою до 10.11. 2022 включно, - без змін.

Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8