Номер провадження 11-кп/816/725/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2021 року, якою відмовлено у заяві ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст.82 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2021 року та направити справу на новий розгляд до Ковпаківського районного суду м.Суми.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник вказував, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог процесуального закону.

Зазначав, що клопотання засудженого не було розглянуто протягом десяти днів з дня його надходження, оскільки клопотання надійшло до суду 12.08.2021, а оскаржувана ухвала винесена 13.12.2021.

Вказував, що суд першої інстанції не викликав представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор», що є істотним порушенням вимог ч.5 ст.539 КПК України, п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»

Звертав увагу на те, що у судовому засіданні 13.12.2021 року апелянтом було заявлене клопотання про витребування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» особової справи засудженого, оскільки вона відсутня в матеріалах справи, а за таких обставин суду невідомо, як характеризується засуджений, відсутня інформація про його стягнення та заохочення, відсутня інформація про те, скільки засуджений фактично відбув строку, але суд фактично проігнорував дане клопотання та розглянув справу.

До початку апеляційного розгляду від захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява в якій він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі. Від прокурора ОСОБА_8 також надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у без його участі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначених положень закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо заміни засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання на більш м`яке, вищезазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Так, як встановлено судом першої інстанції, за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.01.2020 р. ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі.. В апеляційній інстанції вирок переглянутий за апеляційною скаргою засудженого 02.08.2021 року та залишений без змін.

Визначеним місцем відбування покарання засудженому є ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)». На час розгляду справи ОСОБА_6 перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор». Відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 30.08.2021 року ОСОБА_6 , який направлений до відбування покарання до ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» 27.08.2021 року переведений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами справи.

Щодо доводів апелянта про те, що клопотання засудженого не було розглянуто протягом десяти днів з дня його надходження, оскільки клопотання надійшло до суду 12.08.2021, а оскаржувана ухвала винесена 13.12.2021, то їх колегія суддів не може визнати істотним порушенням кримінального законодавства та такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження розгляд клопотання було призначено на 29.10.2021, але в зв`язку з перебуванням судді у відпустці було відкладено на 09.11.2021 року, 09.11.2021 в судовому засіданні засуджений заявив клопотання про призначення йому захисника, яке було задоволено та відкладено розгляд справи на 13.12.2021 року.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не викликав представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор», що є істотним порушенням вимог ч.5 ст.539 КПК України, п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки згідно ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Як вбачається з матеріалів провадження ДУ «Сумський слідчий ізолятор» було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, а їх неприбуття в судове засідання не перешкоджало проведенню судового розгляду. Крім цього колегія суддів зазначає, що клопотань про виклик представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від сторін не надходило.

Щодо доводів апелянта про те, що у судовому засіданні 13.12.2021 року ним було заявлене клопотання про витребування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» особової справи засудженого, оскільки вона відсутня в матеріалах справи, а за таких обставин суду невідомо, як характеризується засуджений, відсутня інформація про його стягнення та заохочення, відсутня інформація про те, скільки засуджений фактично відбув строку, але суд фактично проігнорував дане клопотання та розглянув справу, колегія суддів визнає надуманими, оскільки до Сумського апеляційного суду з Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали клопотання надійшли разом з особовою справою ОСОБА_6 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної особової справи, а саме довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» про заохочення та стягнення на ув`язненого ОСОБА_6 заохочень у нього не має, а 11.02.2020 року накладено стягнення у виді догани за зберігання заборонених предметів (а.с.45). Крім цього, як вбачається з довідки ДУ «Сумська виправна колонія № 116» про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_6 02.09.2021 на нього накладено стягнення у виді попередження за порушення розпорядку дня, заохочень не має.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст.82 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

Інших переконливих доводів, щодо можливості заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, при апеляційному перегляді справи, а ні в поданій апеляційній скарзі захисником засудженого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 не наведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4