Справа № 308/7842/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заборонити використання та розпоряджання транспортним засобом марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_1 .

Клопотання надійшло на адресу суду 23.06.2022 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 20.06.2022 року.
Клопотання обґрунтовує тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 19.06.2022 року до чч ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника поліції ГРПП №1 Петруса про те, що під час патрулювання в с.Минай по вул. П. Карпатського під час перевірки документів було помічено по зовнішнім ознакам стан сп`яніння. Під час проведення поверхневої перевірки у гр. ОСОБА_4 , було виявлено речовину зовні схожу на наркотичну.

20 червня 2022 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

19 червня 2022 року о 18 год. 12 хв. під час огляду місця події за адресою с. Оноківці, вул. Головна 55, Ужгородського району, слідчий СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області виявив та вилучив т/з марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_3 , який було доставлено на спец майданчик тимчасового зберігання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, який розташований за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд.55. В ході огляду також було вилучено свідоцтво про реєстрацію вищевказаного т/з серії НОМЕР_2 , яке було поміщено до паперового конверту з підписами учасників.

Прокурор посилається на положення ч.2 ст.170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні зазначається, що 20 червня 2022 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, т/з марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_3 , який було доставлено на спец майданчик тимчасового зберігання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, який розташований за адресою с.Оноківці, вул. Головна, буд 55. В ході огляду також було вилучено свідоцтво про реєстрацію вищевказаного т/з серії НОМЕР_2 , яке було поміщено до паперового конверту з підписами учасників визнано речовими доказами.

Прокурор зазначає, що враховуючи викладене а також те, що транспортний засіб марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного т/з серії НОМЕР_2 , визнані речовими доказами та є предметами вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. Вказує, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність досудового розслідування. Просить врахувати, що без наявності вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення слідчих дій, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подала рапорт, згідно якого просила розглянути клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000272 від 20.06.2022 року без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.
Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000272 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України
Підставою внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.309КК України до ЄРДР відповідно до наданого витягу зазначено те, що 19.06.2022 року до чч ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника поліції ГРПП №1 Петруса про те, що під час патрулювання в с.Минай по вул. П. Карпатського під час перевірки документів було помічено по зовнішнім ознакам стан сп`яніння. Під час проведення поверхневої перевірки у гр. ОСОБА_4 , було виявлено речовину зовні схожу на наркотичну.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не повідомлено.

З протоколу огляду місця події від 19.06.2022 року вбачається, що такий був проведений слідчим СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , огляд проводився за адресою: АДРЕСА_1 . На подвір`ї по ліву сторону знаходився транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat» номерний знак НОМЕР_1 , на задній кришці багажного відділення якого містилося свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та паперовий згорток із речовиною зеленого кольору, подрібленою, зовні схожою на марихуану. Під час огляду було вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та паперовий згорток із подрібленою речовиною зеленого кольору.

Із протоколу огляду місця події від 19.06.2022 року слідує, що під час огляду був присутній ОСОБА_4 .
До матеріалів клопотання долучено розписку ОСОБА_4 від 19.06.2022 року, згідно якої він надає добровільний дозвіл працівникам поліції на огляд свого транспортного засобу «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 20.06.2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000272 від 20.06.2022 року один паперовий згорток в середині якого міститься подріблена речовина зеленого кольору, рослинного походження, що упакована в спеціальний пакет НПУ ГСУ INZ №3007257, автомобіль марки «Вольцваген пасат Б5» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, належить ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ).
Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000272 від 20.06.2022 року клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно подано у визначений КПК України строк.
Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів, у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
В ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України.
Частиною 1 ст.309 КК України передбачено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.
Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, на яке прокурор просять накласти арешт, має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та що вказані речі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України для визнання їх речовими доказами. Вказане майно, в розумінні диспозиції ч.1 ст. 309 КК України не є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення, крім того прокурором не наведено достатнього обґрунтування того, яким чином вказане майно може бути використане як доказ, для встановлення обставин вчинених кримінального правопорушення в межах вказаного кримінального провадження, а санкція ч.1 ст. 309 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості, що один паперовий згорток в середині якого міститься подріблена речовина зеленого кольору, рослинного походження, що упакована в спеціальний пакет НПУ ГСУ INZ №3007257, знаходився у вказаному автомобілі, та що за допомогою вказаного автомобіля здійснювалося його перевезення.
Як слідує із долучених до клопотання матеріалів під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 було виявлено речовину, ззовні схожу на наркотичну, а із протоколу огляду від 19.06.2022 року вбачається, що вилучений згорток знаходився на багажному відділенні транспортного засобу.
У клопотанні не зазначено які слідчі дії необхідно проводити у кримінальному провадженні з майном, на яке прокурор просить накласти арешт.
Також, прокурор не конкретизує, які саме сліди злочину зберіг на собі зазначений автомобіль та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК України, прокурор буде доказувати за допомогою цього речового доказу.
Крім того, індивідуальні характеристики автомобіля з використанням якого фігурант міг перевозити речовину схожу на наркотичних засіб чи психотропну речовину або їх аналогів, зафіксовані в протоколі огляду місця події, відповідно цей елемент об`єктивної сторони (перевезення за допомогою автомобіля) може бути доведений на підставі відповідного процесуального документу протоколу огляду.
Крім цього ,автомобіль не є предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309 КК України, а речовина рослинного походження із автомобіля вилучена та перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність достатніх підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat В5» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу, так як стороною обвинувачення не доведено, яке доказове значення у кримінальному провадженні має вказане майно.
Сама лише констатація факту, що вказане майно має значення речових доказів не є достатнім мотивом для висновку, що вони підтверджують відповідні факти та обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що в даному випадку накладення арешту на майно не буде відповідати розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Необхідності накладення арешту на вказане майно з інших підстав, ніж забезпечення збереження речових, доказів прокурор у клопотанні не зазначав.
Відповідно до положень ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, доводи клопотання про арешт майна слідчий суддя вважає необґрунтованими, а правові підстави для його застосування недоведеними, у зв`язку із чим приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до положень п.2, ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Керуючись ст.ст. 169,170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна, - відмовити.
Повернути транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 особі, у якої вони були вилучені.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1