Дата документу 11.07.2022 Справа № 554/5356/22
Провадження № 1-кс/554/6425/2022
У Х В А Л А
11 липня 2022 року м. Полтава
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2022 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 27.06.2022 року у період часу з 23.20 до 23.55 поблизу ресторану «Козачка», а саме по вул. Небесної сотні, навпроти виїзду з Першотравневого провулку невстановлена особа діючи відкрито заволоділа майном заявника, а саме мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi 6а. Сума матеріальних збитків встановлюється.
В ході проведення огляду місця події 28.06.2022 року було виявлено та вилучено: взуття (шльопанець).
В ході проведення досудового розслідування, 28.06.2022 року було проведено додатковий огляд взуття (шльопанця) чоловічого в ході огляду якого встановлено, що взуття чорного кольору та на якому мається напис «DAGO». Також варти зазначити, що взуття має явні ознаки зносу.
Також варто зазначити, що вище описане взуття можливо належить особі яка вчинила кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що вказане майно, яке вилучено у ході проведення 28.06.2022 року огляду місця події є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктам, який містить інші відомості кримінально-протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто відповідають критеріям встановленим у ст. 98 КПК України, а тому 28.06.2022 року вони визнані як речові докази і на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.
На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчиненнякримінального правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 240 КК України, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та проведенні з ними необхідних судових експертиз. Крім того, накладення арешту на вказане вище майно є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України, з метою недопущення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у камері зберігання речових доказів.
На підставі викладеного, прокурор просить задовольнити клопотання.
В судове засідання прокурор не з`явився, надала до суду заява в якій підтримала клопотання про арешт майна, просила справу розглядати без її участі.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2022 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 27.06.2022 року у період часу з 23.20 до 23.55 поблизу ресторану «Козачка», а саме по вул. Небесної сотні, навпроти виїзду з Першотравневого провулку невстановлена особа діючи відкрито заволоділа майном заявника, а саме мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi 6а. Сума матеріальних збитків встановлюється.
В ході проведення огляду місця події 28.06.2022 року було виявлено та вилучено: взуття (шльопанець). В ході проведення досудового розслідування, 28.06.2022 року було проведено додатковий огляд взуття (шльопанця) чоловічого в ході огляду якого встановлено, що взуття чорного кольору та на якому мається напис «DAGO». Також варти зазначити, що взуття має явні ознаки зносу.
Прокурором доведено, що майно, а саме: взуття (шльопанець) чоловічого в ході огляду якого встановлено, що взуття чорного кольору та на якому мається напис «DAGO», вилучене під час проведення огляду місця події від 28.06.2022 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене під час огляду місця події 28.06.2022 року майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на майно, яке були виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події, а саме: взуття (шльопанець) чоловічого в ході огляду якого встановлено, що взуття чорного кольору та на якому мається напис «DAGO», до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1