23 вересня 2022 року
Справа № 932/5371/22
Провадження № 1-кс/932/2697/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000596 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000596 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому дізнавач просить накласти арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, Сектором дізнання ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000596, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2022 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2022 до відділення поліції №7 Дніпровського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від поліцейського УПП в Дніпропетровській області ДПП, про те, що 17.09.2022 приблизно о 07 год. 23 хв., під час обслуговування території Шевченківського району, м. Дніпро за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, біля буд. 21, було зупинено автомобіль марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . На вимогу співробітників поліції гр. ОСОБА_5 надав співробітникам для перевірки свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб серії НОМЕР_2 .

Під час перевірки документів, водієм транспортного засобу було надано співробітникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

При огляді вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було встановлено, що останнє має ознаки підробки, а саме бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відповідає за способами друку та захисним елементам аналогічним бланкам свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, шрифт нанесено не чітко, тип чорнил та спосіб нанесення барвника під час персоналізації бланку не відповідають аналогічним бланкам суворої звітності,

Вищевказані обставини свідчили про підроблення офіційного документу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та транспортний засіб безпосередньо мають значення для кримінального провадження (оскільки останні є предметом кримінального правопорушення, без них неможливо провести експертне дослідження, з`ясувати обставини провадження), слідчим, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 167, ч. 5 ст. 237 КПК України, 17.09.2022 транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, було оглянуто та тимчасово вилучено до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Оскільки, зібрані докази давали достатні підстави вважати, що транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, є об`єктами кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, останні згідно ст. 98 КПК України 17.09.2022 визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000596.

Оскільки транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу є доказами кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, наявні достатні правові підстави для накладення арешту на нього з метою збереження речових доказів.

Враховуючи, що особи які користуються автомобілем, чи інші особи можуть знищити, перетворити чи відчужити транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу які є речовими доказами у кримінальному провадженні, що унеможливить проведення експертних досліджень та виконання завдань кримінального провадження, у ході досудового розслідування з метою їх збереження (Доказів), зокрема запобігання можливості знищити, приховати, чи відчужити майно, яке є речовими доказом, виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджатися та користування майном щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину.

У судове засідання слідчий не з`явився. В матеріалах клопотання мається заява, в якій останній просить суд розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності не заперечує проти задоволення клопотання в повному обсязі.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, дізнавачем СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000596, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 вересня 2022 року.

Постановою дізнавача СВ ВП № 7ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області від 17.09.2022 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000596 від 17.09.2022 року - транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 4 ст. 290 КК України.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаних речових доказів у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу належать ОСОБА_5 та можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цих речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Клопотання дізнавача СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000596 від 17.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000596 від 17.09.2022 року, а саме на транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «AVENSIS VERSO» із встановленими номерними знаками НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1