Справа № 947/8328/22
Провадження № 1-кс/947/5726/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000073 від 17.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 17.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато щодо неправомірних дій службових осіб Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області, які діючи за попередньою змовою та заздалегідь узгодженим планом з особами, зацікавленими у видобуванні корисних копалин місцевого значення, які розташовані на земельних ділянках зайнятих лісом, із залученням сертифікованих інженерів-геодезистів, які внесли завідомо недостовірні відомості до документації із землеустрою про відсутність на земельних ділянках лісових насаджень, заволоділи земельними ділянками комунальної власності вкритих лісом, на яких у подальшому здійснили незаконну порубку дерев.

Так, 24.06.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході вищевказаного обшуку слідчим виявлено та вилучено речі та документи, що мають значення для досудового розслідування, а саме:

- договір дарування НВІ 827505 за реєстраційним номером № 1917 на 1 арк.;

- довіреність ВТА 560123 за реєстровим № 1520 на 1 арк.;

- копія акту прийому-передачі жилого приміщення № 108-А від 10.06.2012

на 1 арк.;

- копія акту прийому передачі нежилого приміщення №108 від 10.06.2012

на 1 арк.;

- акт № ОУ-0000074 здачі-приймання робіт від 18.01.2013 на 1 арк.;

- акти № ОУ-0000039 здачі-прийняття робіт від 14.01.2013 на 1 арк.;

- лист від 16.01.2013 на 1 арк.;

- довіреність № 01 від 10.01.2013 на 1 арк. в двох примірниках;

- акт здачі-приймання послуг за договором № У/2013/05 про надання консультаційних послуг від 25.03.2013 на 1 арк.;

- акт здачі-приймання послуг до договору № У/2013/02 про про надання консультаційних послуг від 11.02.2013 на 1арк.;

- договір № У/2013/02 про надання консультативних послуг від 11.02.2013

на 2 арк.;

- додаток № 1 до договору № 831353 від 26.09.2011 на 1 арк.;

- договір № 831353 від 26.09.2011 про надання про надання телекомунікаційних послуг на 3 арк.;

- квитанція про оплату послуг зв`язку від 26.09.2011 на 2 арк.

Того ж дня, процесуальним керівником з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні

Прокурор звертається з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що вилучені оригінали документів мають доказове та вагоме значення, для повного та неупередженого досудового слідства, необхідності проведення судових експертиз, які призначені в ході проведення досудового розслідування, крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких можливо містяться завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилучених документах, та ймовірно документах, що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.

Окрім цього, вилучені документи необхідні для направлення їх до експертного центру, як порівняльні зразки для проведення судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що триває досудове розслідування, встановлюються причетні до кримінального правопорушення особи, надав постанову про призначення судової почеркознавчої експертизи від 30.06.2022 року, та підтримав клопотання в повному обсязі. Повідомивши, що вилучені документи необхідні для проведення призначеної почеркознавчої експертизи, щодо встановлення питання чи належить підпис ОСОБА_4 .

Власник майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні, так як воно подано с порушенням процесуального строку на подання клопотання а саме 48 годинний строк, якій закінчився 26.06.2022.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, 24.06.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.

Постановою процесуального керівника 30.06.2022 року по кримінальному провадженню призначено судово почеркознавчу експертизу.

Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, встановлених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Викладене також підтверджується постановою прокурора про визнання речових доказів, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Щодо заяви власника майна про той факт, що клопотання подане поза строком передбаченим ст. 171 КПК України, вказана заява не відповідає дійсності. Згідно матеріалів клопотання обшук було проведено 24.06.2022 року в п`ятницю, так як субота та неділя є вихідними днями, і згідно розподілу робочого часу, суд не працює, клопотання було подано належним чином в перший робочий день в понеділок.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000073 від 17.02.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.
Накласти арешт з забороною користування та розпорядження на майно, яке вилучене 28.06.2022 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- договір дарування НВІ 827505 за реєстраційним номером № 1917 на 1 арк.;
- довіреність ВТА 560123 за реєстровим № 1520 на 1 арк.;
- копія акту прийому-передачі жилого приміщення № 108-А від 10.06.2012
на 1 арк.;
- копія акту прийому передачі нежилого приміщення №108 від 10.06.2012
на 1 арк.;
- акт № ОУ-0000074 здачі-приймання робіт від 18.01.2013 на 1 арк.;
- акти № ОУ-0000039 здачі-прийняття робіт від 14.01.2013 на 1 арк.;
- лист від 16.01.2013 на 1 арк.;
- довіреність № 01 від 10.01.2013 на 1 арк. в двох примірниках;
- акт здачі-приймання послуг за договором № У/2013/05 про надання консультаційних послуг від 25.03.2013 на 1 арк.;
- акт здачі-приймання послуг до договору № У/2013/02 про про надання консультаційних послуг від 11.02.2013 на 1арк.;
- договір № У/2013/02 про надання консультативних послуг від 11.02.2013
на 2 арк.;
- додаток № 1 до договору № 831353 від 26.09.2011 на 1 арк.;
- договір № 831353 від 26.09.2011 про надання про надання телекомунікаційних послуг на 3 арк.;
- квитанція про оплату послуг зв`язку від 26.09.2011 на 2 арк..
Виконання ухвали покласти на заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правахвідділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1