Справа № 308/9093/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в режимі відеоконференції клопотання процесуального прокурора ОСОБА_9 про застосування обов`язків, передбачених у запобіжному заході у вигляді застави, внесене в рамках кримінального провадження №0000210 від 22 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
16 лютого 2022 року через канцелярію суду прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 подано клопотання, в якому просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені у запобіжному заході у вигляді застави, а саме:
- не відлучатися із місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду;
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками зі сторони обвинувачення.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання. Надав пояснення, аналогічні тим, які зазначені у клопотанні. Просив суд задовольнити клопотання у повному обсязі. Пояснив, що раніше ОСОБА_5 не порушував жоден з обов`язків, покладених на нього судом.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора; пояснили суду, що потреба в застосуванні щодо обвинуваченого обов`язків, передбачених у запобіжному заході у вигляді застави, відсутня, так як всі покладені на нього обов`язки ОСОБА_5 виконує належним чином, а тому через зразкову поведінку останнього є всі підстави у відмові у задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора з підстав пропущення судом процесуального строку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, встановленого ст. 186 КПК України. Просив залишити клопотання прокурора без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 26.01.2021 року на стадії досудового розслідування щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01.07.2021 року Галицьким районним судом м. Львова відносно винесено ухвалу про продовження терміну тримання ОСОБА_5 під вартою із визначенням розміру застави у сумі 102 150 грн. та у випадку її сплати покладено відповідні обов`язки. 03.07.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 було звільнено із Львівської установи виконання покарань №19 у зв`язку із внесенням застави.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2021 застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися із місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду; прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками зі сторони обвинувачення.

Строк покладених на ОСОБА_5 обов`язків закінчився 05.12.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно зі ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 2 ст. 196 КПК України передбачено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Аналізуючи положення ст. 182, 196, 202 КПК України суд уважає, що ст. 182 КПК України не передбачає строку дії застави, як запобіжного заходу, а строковість дій запобіжних заходів визначена ст. 4 ст. 196 КПК України, серед яких відсутній такий запобіжний захід як застава. Крім того, в судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження встановлено, що ухвала про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 не містить строку дії запобіжного заходу в виді застави, а лише щодо запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та покладених обов`язків. Тож, на думку суду, запобіжний захід у вигляді застави діє з моменту її внесення та до розгляду справи судом по суті.

Беручи до уваги, що судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 грудня 2020 року, у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, не завершився, тож дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, та продовжує діяти до ухвалення рішення в даній справі.

Частиною 3 ст.182 КПК України чітко визначено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Аналіз положень зазначеної ч.3 ст.182 КПК України вказує, що на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави автоматично в обов`язковому порядку покладаються обов`язки із забезпечення його належної поведінки та його явки за викликом. Таким чином, обов`язки, визначені в порядку ч.5 ст.194 КПК України, є додатковими до запобіжного заходу у вигляді застави, який на даний момент є чинним, а тому клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками зі сторони обвинувачення.

Разом з тим, з огляду на пріоритет таких цінностей як життя та здоров`я людини над завданнями кримінального провадження, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого обов`язку не відлучатися із місця проживання без дозволу суду, так як з 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан; столиця України місто Київ, де постійно проживає обвинувачений ОСОБА_11 , періодично перебуває під ракетними ударами, бомбуванням, піддається руйнуванню цивільна інфраструктура, житлові будинки, гинуть мирні люди, а тому покладення на обвинуваченого обов`язку не відлучатися із конкретно визначеної адреси місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду, створить загрозу життю та здоров`ю обвинуваченого.

Доводи адвоката ОСОБА_8 щодо залишення клопотання прокурора без розгляду з підстав пропуску 72-годинного строку розгляду даного клопотання, встановленого ст. 186 КПК України, суд відхиляє, так як встановлений ст. 186 КПК України строк носить процедурний характер (виключно у випадках, коли обвинувачений перебуває на свободі) і не покладає на суд обов`язок залишити без розгляду таке клопотання у зв`язку з недотриманням такого строку. шг

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розино Звенигородського району Черкаської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, приватного підприємця, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками зі сторони обвинувачення.

Строк дії ухвали визначити до 10.07.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 11.05.2022.

Суддя ОСОБА_12