Номер провадження: 11-сс/813/1270/22
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д.А.
Доповідач Коломієць Н. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Коломієць Н.О.

суддів Калініченка І.С., Красновського І.В.

за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д.

власника майна ОСОБА_1

представника власника майна ОСОБА_1 адвоката Топлиго Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_1 адвоката Топлиго Д.М. на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Корчака О.О., погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Одеської області Р.Ковальським про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000795 від 11.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Накладено арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, вилучені в ході проведення обшуку в автомобілі марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , а саме:

1.оригінал судової повістки про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій від 15.08.2022 справа №523/17550/19 Одеський апеляційний суд ОСОБА_2 на одному аркуші;

2.оригінал апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року по справі №523/17550/19 позивач ОСОБА_2 від 24.06.2021 на двох аркушах;

3.оригінал супровідного листа Одеського апеляційного суду від 02.07.2021 номер провадження №22-ц/813/9095/21 на одному аркуші;

4.рішення Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/17550/19, провадження №2/523/811/21 від 25.05.2021 на одному аркуші;

5.автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 »;

6.ключ від автомобіля з брелком сигналізації.

Дозволено процесуальному керівнику або слідчому самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

В обґрунтування накладення арешту слідчий суддя зазначив про наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, щовиявлене та вилучене під час обшуку автомобіля ОСОБА_1 майно є предметом злочину, відповідає критеріям речових доказів та може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення. Зазначив, що наразі виникла необхідність у проведенні ряду експертних досліджень по вилученому майну, тому з метою запобігання ризикам його знищення або переховування доцільно накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Топлиго Д.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 29.08.2022 року, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », яким користувався ОСОБА_1 .Зобов`язати слідчого повернути вказане майно ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує на те, що ОСОБА_1 не повідомлявся слідчим суддею про день, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, не був присутнім в судовому засіданні 29.08.2022 року та копія ухвали слідчого судді йому не направлялась, про її існування він дізнався 07.09.2022 року.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на його майно суперечить чинному законодавству. В ухвалі слідчого судді не обґрунтовано необхідність такого арешту, його мета та підстава, а також зв`язок його з подіями, щодо яких здійснюється досудове розслідування. Слідчим суддею не враховано, що санкцією ч. 3 ст. 190 КК України не передбачено ані конфіскації, ані спеціальної конфіскації майна. Крім того, слідчим порушено вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт тимчасово вилученого майна має бути подано слідчому судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його вилучено. Також, клопотання про арешт майна має бути розглянуто слідчим суддею не пізніше 2 днів з дня його надходження до суду за участю власника майна, проте всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання у відсутності ОСОБА_1 за з порушенням цього терміну.

Позиції сторін

Під час апеляційного розгляду власник майна ОСОБА_1 та його представник - адвокат Топлиго Д.М. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

21.09.2022 року прокурор Ковальський Р.І. подав заяву про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Оцінюючи поважність причин неявки прокурора колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 422 КПК України перебачено 3 -денний строк для розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді.

Згідно положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Керівник Суворовської окружної прокуратури м. Одеси завчасно, 13.09.2022 року, був повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду та необхідність забезпечення участі прокурора у судовому засіданні апеляційного суду на вказану дату.

Таким чином, причини неприбуття прокурора в судове засідання, зазначені у клопотанні, колегія суддів визнає неповажними, зважаючи на те, що процесуальне керівництво в цьому кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси.

Враховуючи, що участь прокурора не є обов`язковою при розгляді даної категорії справ, керівник окружної прокуратури був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, апеляційний суд, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги, вважає за можливе та необхідне апеляційний розгляд провести за відсутності прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, позиції ОСОБА_1 та його представника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

1)Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Згідно вимог ч. 2 ст.395КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Так, у поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Топлиго Д.М. вказує на те, що ухвала слідчого судді від 29.08.2022 року ОСОБА_1 не направлялась, про її існування він дізнався 07.09.2022 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не повідомлявся слідчим суддею про день, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, не був присутнім в судовому засіданні 29.08.2022 року та копія ухвали слідчого судді від 29.08.2022 року йому не направлялась.

Тобто, за наведених обставин, враховуючи, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали раніше ніж 07.09.2022 року немає, а тому слід прийти до висновку, що строк визначений ч. 3 ст. 395 КПК України для оскарження ухвали слідчого судді представником Мішука І.В. не пропущений, зважаючи на подачу ним апеляційної скарги 07.09.2022 року.

2)Щодо доводів та вимог апеляційної скарги

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про незаконність арешту майна, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11.06.2021 року за № 0000795 за попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення відповідних відомостей по злочин до ЄРДР стала заява ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 шахрайським шляхом заволодів квартирою його батька ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.3).

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_2 показав, що квартира за адресою : АДРЕСА_2 належить на праві власності його батьку ОСОБА_3 , яку він отримав у спадок від своєї матері ОСОБА_4 однак батько страждає психічними розладами, періодично уходив з дому, та у 2019 році став жертвою шахрайських дій ОСОБА_1 , який, користуючись його безпорадним станом примусив продати йому вищевказану квартиру та до теперішнього часу ховає батька у себе.

На підставі договору купівлі- продажу від 13.05.2019 року № 1113, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. квартира АДРЕСА_3 загальною площею 44,8 кв.м. житловою площею 27, 2 кв.м. передана у власність ОСОБА_3 ОСОБА_1 .

25.08.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси старшим слідчим Корчаком О.О. проведено обшук в автомобілі марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення знарядь скоєння кримінального правопорушення, в тому числі документів, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, сім-карт, чорнових записів у будь-якому вигляді, а також електронних носіїв інформації, грошових коштів, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих і отруйних лікарських засобів, холодної та вогнепальної зброї, інших речей і документів, що мають значення для проведення досудового розслідування, а також самого автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 ».

В результаті проведення обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено:

?оригінал судової повістки про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій від 15.08.2022 справа №523/17550/19 Одеський апеляційний суд ОСОБА_2 на одному аркуші;

?оригінал апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року по справі №523/17550/19 позивач ОСОБА_2 від 24.06.2021 на двох аркушах;

?оригінал супровідного листа Одеського апеляційного суду від 02.07.2021 номер провадження №22-ц/813/9095/21 на одному аркуші;

?рішення Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/17550/19, провадження №2/523/811/21 від 25.05.2021 на одному аркуші;

?автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 »;

?ключ від автомобіля з брелком сигналізації.

25.08.2022 року слідчим винесено постанову про визнання вилучених в результаті проведення обшуку автомобіля речей і документів, а також самого транспортного засобу речовими доказами (а.с. 39-42).

26.08.2022 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області Корчак О.О. за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, виученого в ході обшуку.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вказане клопотання задоволено у повному обсязі.

Оцінюючи доводи апелянта про порушення слідчим строку звернення до слідчого судді із відповідним клопотання та порушення слідчим суддею порядку та строків розгляду клопотання, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто.

З матеріалів вправи вбачається, що клопотання подано слідчим до слідчого судді 26.08.2022 року (а.с. 1), тобто наступного робочого дня після вилучення майна, тому вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, всупереч доводам апелянта, слідчим дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи, що 27.08.2022 та 28.08.2022 року були вихідні дні, розгляд слідчим суддею клопотання у робочий день 29.08.2022 року відповідає вимогам ч. 1 ст. 172 КПК.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про незаконність цього рішення, відсутність підстав для арешту тимчасового вилученого майна, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно може бути предметом злочину, відповідає критеріям речових доказів, потребує ряду експертних досліджень та наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК), можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 170 КПК) і розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зокрема відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак зазначених вимог закону слідчий слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Зокрема у клопотанні слідчого перелічено речі, які були вилучені в ході проведення обшуку автомобіля ОСОБА_1 , та відтворено зміст ст. ст. 170 та 98 КПК України.

У клопотанні формально вказано, що підставою для арешту майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене на час обшуку майно є предметом злочину, а метою арешту майна - є збереження речових доказів у кримінальному провадженні. При цьому у клопотанні взагалі не обґрунтовано яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно.

Зокрема досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом незаконного заволодіння шахрайським шляхом конкретним нерухомими майном квартирою квартира АДРЕСА_3 загальною площею 44,8 кв.м. житловою площею 27, 2 кв.м., яка 13.05.2019 року за договором купівлі - продажу передана ОСОБА_3 у власність ОСОБА_1 .

Тобто предметом злочину є вказана квартира.

Якими критеріями керувався слідчий, стверджуючи у клопотанні, що предметом цього злочину можуть бути судова повістка, апеляційна скарга, рішення суду, супровідний лист суду, а також автомобіль, який належить ОСОБА_1 , є незрозумілим.

Слідчий суддя не звернув на це уваги та фактично дослівно відтворив в судовому рішенні зміст клопотання слідчого, не давши оцінки наведеним обставинами.

Як встановлено апеляційним судом, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеса перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири.

Рішенням цього суду від 25.05.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 передає у власність (продає), а ОСОБА_1 приймає у власність (купує) квартиру АДРЕСА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Є.С., у реєстрі за №1113 залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири задоволено.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Вказане рішення не набрало законної сили у зв`язку з оскарженням в апеляційному порядку.

В ході обшуку автомобіля ОСОБА_6 вилучено зокрема вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року, оригінал судової повістки в цій справі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та супровідний лист Одеського апеляційного суду.

Формально вказуючи в ухвалі, що вказані документи мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 190 КК України та є предметом злочину, зберегли на собі його сліди слідчий суддя разом з цим не мотивував - яким саме критеріям речового доказу вони відповідають та якій сліди злочину вони на собі зберегли.

Натомість враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, вказані документи у будь-якому разі не можуть бути предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (незаконне заволодіння квартирою шахрайським шляхом ), не є знаряддям вчинення цього кримінального правопорушення, не могли зберегти на собі його сліди, оскільки є судовими документами у цивільній справі, порушеній після вчинення угоди купівлі-продажу спірної квартири.

За необхідності отримання доступу до судових справ під час розслідування даного кримінального провадження, слідчий не позбавлений можливості звернутись з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, навивши відповідне обґрунтування.

Є незрозумілим і доводи слідчого судді про необхідність проведення експертного дослідження вказаних судових документів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судові документи у цивільній справі, в якій ОСОБА_1 є стороною і які останній отримав правомірно як сторона цивільного провадження не є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому передбачені законом підстави для накладення на ці документи арешту, відсутні.

Крім того, слідчим у клопотанні не доведено та взагалі не обґрунтовано підставу та мету накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », яким користується ОСОБА_1 та ключі від нього, а слідчий суддя в ухвалі також не надав оцінки правомірності клопотання слідчого в цій частині, обмежившись посиланням на те, що вказане майно є речовим доказом, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК і може бути предметом злочину.

Враховуючи правову кваліфікацію, за якою відомості про злочин, внесено до ЄРДР колегія суддів не вбачає підстав для арешту автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », яким користується ОСОБА_1 та ключів від нього, оскільки це майно не відповідає критеріям речових доказів в цьому кримінальному провадженні, не є предметом злочину, не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не могло зберегли на собі його сліди, тощо.

Згідно з приписами ч.1 ст.173 КПК, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді-скасуванню як така, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, оскільки слідчим не доведено ані правової підстави для арешту майна, ані його мети.

Керуючись ст. 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 409, 418, 419, 422 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Топлиго Д.М. задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000795 від 11.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Корчака О.О., погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Одеської області Р.Ковальським про накладення арешту (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, вилучені в ході проведення обшуку в автомобілі марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 » а саме:

1.оригінал судової повістки про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій від 15.08.2022 справа №523/17550/19 Одеський апеляційний суд ОСОБА_2 на одному аркуші;

2.оригінал апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року по справі №523/17550/19 позивач ОСОБА_2 від 24.06.2021 на двох аркушах;

3.оригінал супровідного листа Одеського апеляційного суду від 02.07.2021 номер провадження №22-ц/813/9095/21 на одному аркуші;

4.рішення Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/17550/19, провадження №2/523/811/21 від 25.05.2021 на одному аркуші;

5.автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 »;

6.ключ від автомобіля з брелком сигналізації.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Н.О.Коломієць І.С.Калініченко І.В.Красновський