Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадження №0000134 від 23.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.1,2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника слідчого відділення ВП №6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 липня 2022 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.п.1, 2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України у зв`язку з тим, що приблизно о 20 год. 00 хв. 23.05.2022 року, перебуваючи на проїжджій частині навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин із своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті двом особам ОСОБА_9 та її малолітньої дочки ОСОБА_10 , знаходячись від останніх на відстані близько 20 метрів, кинув в їхню сторону вибуховий пристрій, ззовні схожий на ручну гранату, який після детонації (вибуху) спричинив тілесні ушкодження для ОСОБА_9 у вигляді вибухової рани ділянки правого плечового суглобу, правої скроневої ділянки та для малолітньої ОСОБА_10 осколочного поранення правої кисті, однак виконавши всі дії, які вважав за необхідне, довести злочин до кінця ОСОБА_6 не зміг з причин, що не залежали від його волі.

Потерпілі ОСОБА_9 та її малолітня дочка ОСОБА_10 госпіталізовані до лікувальних закладів.

Крім того, ОСОБА_6 , точного часу, дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне придбання вибухового пристрою, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ним дій та розуміючи настання їх наслідків, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 (зі змінами від 10.05.2022) придбав вибуховий пристрій, ззовні схожий на ручну гранату, яку зберігав без передбаченого законом дозволу до приблизно 20:00 год. 23.05.2022.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, не містить належного мотивування щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому підлягає скасуванню.
Вказує, що суд не врахував, що жодних обставин, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів доведено не було та те, що слідчий не надав жодного доказу, який вказував би на наявність у підозрюваного умислу чи доказу щодо наявності мотиву у підозрюваного для вчинення даного злочину.
Зазначає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та виховує малолітню дитину, раніше не судимий, проживає в іншому населеному пункті, ніж потерпілі та свідки, тому вважає, що ризик переховування від слідства та/або суду чи незаконного впливу на потерпілих чи свідків є недоведеним, а цілодобовий домашній арешт унеможливить спілкування з ними та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує, що не бажає брати участь в апеляційному розгляді справи.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу захисника та не був проти розгляду вказаної скарги за її відсутності, доводи прокурора на заперечення проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалене слідчим суддею з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції правомірно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину, що підтверджується долученими матеріалами кримінального провадження, а також існування ризиків: незаконно впливати на потерпілих, свідка; переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею також враховано обставини вчинення та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , ту обставину, що за вказаний злочин може бути призначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також відомості про особу підозрюваного, який офіційно ніде не працює, не має будь-якого законного джерела доходу, на підставі чого слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, свідка, протокол обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження.
Доводи підозрюваного в судовому засіданні та захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та інші дані, передбачені ст.178 КПК України враховуються апеляційним судом, однак не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
При апеляційному розгляді прокурором підтверджено актуальність і на даний час застосованого судом першої інстанції стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Інших доказів на спростування висновків слідчого судді підозрюваним не наведено, матеріалами провадження не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Здолбунівськогорайонного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3