Справа № 597/617/22
Провадження № 1-кп/595/85/2022
У Х В А Л А
26.09.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач кримінальне провадження № 0000084 від 14 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 14 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .В обґрунтування клопотань зазначив, щонаявна обґрунтована підозра вчинення ними кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України. Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу, показання один одного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили щодо клопотання прокурора та просять змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме, у вигляді домашнього арешту в нічний час. Крім того, захисник зазначив, що в діях ОСОБА_6 немає факту вимагання, підозра є необґрунтованою та ґрунтується тільки на припущеннях. Також вважає, що всі ризики наведені у клопотанні прокурора є безпідставними.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечили щодо клопотання прокурора та просять змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме, у вигляді домашнього арешту. Захисник ОСОБА_9 зазначає, що клопотання прокурора не відповідає фактичним обставинам справи, а виклад обставин та ризиків у ньому є надуманим і нічим не підтвердженим, оскільки на даний час відпала потреба застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні та продовжені запобіжного заходу. Крім того, кваліфікуючу ознаку ч.4 ст.189 КК України, орган досудового розслідування визначив вчинення діяння під час воєнного стану після 24.02.2022 безпідставно. Також, зазначає, що на даний час перестав існувати ризик, а саме, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може вчиняти будь-які дії щодо впливу на свідків та потерпілу, оскільки такі вже допитані в судовому засіданні. Зауважує, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою потрібно враховувати що ОСОБА_8 є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце реєстрації та проживання, на даний момент не може виїхати за межі країни, оскільки виїзд на період воєнного стану заборонений, а отже відпав ризик можливості переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їхніх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, виходячи з наступного.
Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 квітня 2022 року за № 0000084 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегіально в складі трьох професійних суддів.
Відповідно до вищевказаної ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2022 року до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 жовтня 2022 року включно.

Метою застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно вищевказаної ухвали суду, стало тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні такого, наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема такі можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ухилятися від явки до суду для участі у кримінальному провадженні. Крім того, дані щодо їх осіб, які в минулому притягались до кримінальної відповідальності, відсутність застережень, які б виключали можливість утримання їх в умовах СІЗО. При цьому, суд не знайшов вагомих підстав щодо застосування відносно обвинувачених іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності з вимогами ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вирішуючи дані клопотання, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Під час судового розгляду допитані всі свідки по кримінальному провадженню, а також потерпіла. Окрім того, потерпілій ОСОБА_10 повністю відшкодована завдана матеріальна шкода, претензій до обвинувачених в неї немає, а тому ризик можливості незаконного впливу на потерпілу та свідків перестав існувати.
Слід зазначити, що на сьогодні продовжують існувати ризики, зокрема вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень, оскільки обидва обвинувачених були раніше судимими. Крім того, обвинувачені, при наявності обґрунтованої підозри та тяжкості злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, у разі визнання їх винуватими, можуть переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ухилятися від явки до суду для участі у кримінальному провадженні. Однак, вказані ризики не є перешкодою для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу, суд також враховує, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 мають постійне місце проживання та реєстрації, за даними матеріалів справи ОСОБА_6 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, міцність соціальних зв`язків.
Доводи сторони обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, про наявність яких зазначено прокурором, не підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами і прокурором у судовому засіданні не доведені. Також відсутні відомості, які б давали підстави вважати, що з`явилися нові ризики.
Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти вищезазначеним ризикам, та приходить до висновку про доцільність зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на даній стадії судового розгляду кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає у цілодобовій забороні залишати місце постійного проживання, що забезпечить їм належну процесуальну поведінку під час судового провадження, на строк два місяці, тобто до 24 листопада 2022 року, з покладенням на них обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотань прокурора в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 ;

4) носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_8 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де йому встановити електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 60 днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 ;

4) носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де йому встановити електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.
Ухвалу направити для виконання Відділенню поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області (вул. Соломії Крушельницької, 25, м.Заліщики Чортківського району).
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити сторонам та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.
Строк дії ухвали закінчується 24 листопада 2022 року о 23 год. 59 хв.
Розгляд справи відкласти до 14.00 год. 11.10.2022.
Повний текст ухвали оголошено 29 вересня 2022 року о 12 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1