Справа №: 398/1821/22
провадження №: 1-кс/398/511/22
УХВАЛА
Іменем України

"29" червня 2022 р. .

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань в м. Олександрії клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2022 року за №0000818, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що 26 червня 2022 року близько 21 години 50 хвилин, в темний час доби, ОСОБА_6 керував автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі державного значення Полтава-Олександрія зі сторони міста Олександрія Кіровоградської області в бік міста Кременчук Полтавської області.

Керуючи транспортним засобом, ОСОБА_6 , ігноруючи вимоги п.п. 1.5 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України (п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;) проявив власну необережність та недбалість, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, грубо порушуючи вимоги п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України(п. 12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги та п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) та, ігноруючи вимоги встановлених дорожніх знаків 3.29 та 3.41 Правил дорожнього руху України (3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 30» та 3.41 «Контроль»), не зменшив швидкість свого руху, маючи змогу завчасно виявити перешкоду у виді пішохода, продовжував свій рух, наближаючись до контрольно-пропускного пункту «Пост № 2» на території Олександрійського району Кіровоградської області.

В результаті не виконання водієм ОСОБА_6 вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.2, 12.3 та дорожніх знаків 3.29 та 3.41 Правил дорожнього руху України, на відстані 137 м від звуження - виїзду з автозаправки «ANP № 14» Олександрійського району Кіровоградської області він допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий в цей час здійснював виконання покладених на нього завдань щодо контрольно-пропускного режиму та знаходився в стоячому положенні поблизу осьової розмітки проїзної частини в напрямку руху автомобіля на контрольно-пропускному пункті «Пост № 2».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , згідно довідки Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради № 1430 від 27.06.2022 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу в обидва шлуночки, перелом основи та склепіння черепа, рваної рани тім`яної ділянки голови, закритого перелому обох кісток гомілки, травматичний шок тяжкого ступеню, які в комплексі з ознаками шоку відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки, на його думку, є ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого та можливих очевидців з метою уникнення покарання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні.

Прокурор клопотання підтримав з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили обрати більш м який запобіжний захід.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

27 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000818 щодо скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_6 27 червня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

У порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано 27 червня 2022 року о 02 годині 11 хвилин.

До матеріалів клопотання додано: витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 26.06.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.06.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.06.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.06.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2022 року, довідка №1430 Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради від 27.06.2022 року.

Дане клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Норми ч. 1 ст. 183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працює. Усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тобто без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Під час судового розгляду доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що підозрюваний переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в судовому засіданні не доведено та матеріалами клопотання не підтверджується.

У разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Судом враховано установлену практику Європейського суду з прав людини, де зазначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, слідчим суддею не встановлено підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України, тому клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Клопотання про застосування запобіжного у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню з гнаведених вище підстав.

Норми п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України вказують, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, тому згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначити розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів: з 27 червня 2022 року до 25 серпня 2022 року включно.

Відмовити у задовленні клопотання про застосування запобіжного у виді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_12 НЕРОДА