КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, відносно,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Червоноград, Львівської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про судимість відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 , погоджене Старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні - Прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 жовтня 2022 року, включно, але не більше строку досудового розслідування, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на особисте зобов`язання або домашній арешт.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі підозрюваний зазначає, що слідчим суддею не з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а також те, що підозра є надуманою і інкримінований злочин не вчиняв.
Звертає увагу на те, що перебуває під вартою з 02 липня 2022 року, за цей час з ним проведено допит та декілька слідчих дій до затримання, інших слідчих дій більше не проводилось.
Також зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний має на виховані двох неповнолітніх дітей, має місце проживання у Київській області, де проживає із співмешканкою.
Окрім того, визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є непомірним для нього.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 березня 2022 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000053, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
01 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

02 липня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 24 серпня 2022 року, включно та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному продовжено до 6 місяців, тобто до 01 січня 2023 року.
Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено раніше обраний запобіжний захід із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300 грн.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи підозрюваного щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному; дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом незаконного впливу на потерпілих, інших підозрюваних, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; знищити, спотворити або приховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування.

Тому, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

У зв`язку з наведеним доводи апелянта про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати безпідставними.
Доводи захисників щодо порушення права на захист підозрюваного під час розгляду клопотання не заслуговують на увагу, з наступних підстав.
Зокрема, як вбачається з журналу судового засідання (а.с. 193-195, т. 1), підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо розгляду клопотання у відсутність захисника. Крім того, апеляційна скарга підозрюваного не містить посилань про порушення його права на захист, а тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йомузаставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що ставить 744 300 грн., та поклав обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року відносно ОСОБА_5 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Унікальний номер справи 757/21042/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Провадження 11сс/824/3515/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК