Березівський районний суд Одеської області
13.10.2022
Справа № 494/1310/22
Провадження № 1-кс/494/540/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 р. м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого Березівського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000396 внесеному до ЄРДР 24 вересня 2022 р. за ч.4 ст.186 КК України. «Про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту» щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює будівельником по найму у приватних осіб, що співмешкає з ОСОБА_7 , 1995 р.н., та дітьми ОСОБА_8 , 2011 р.н., ОСОБА_9 , 2015 р.н., ОСОБА_10 , 2020 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, документ що посвідчує особу: посвідчення № НОМЕР_1 від 27 вересня 2022 р., видане Всеукраїнським благодійним фондом «Допомога бездомним особам» «Деполь Україна», -

в с т а н о в и в:
Слідчий, звернувшись до суду із цим клопотанням 12 жовтня 2022 р., погодженим з
процесуальним прокурором, просив застосувати до особи, яка назвалась ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, поклавши на підозрюваного такі обов`язки:
прибувати до слідчого СВ Березівського РВП ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , прокурора за першою вимогою;
не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність пред`явленої 30 вересня 2022 р. обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України і ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- переховування від органів досудового розслідування, суду;
- вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити на підставах викладених у ньому. Пояснив суду, що Березівським РВП проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000396 внесеному до ЄРДР 24 вересня 2022 р., за ознаками кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України грабіж, вчинений в умовах воєнного стану, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
По даному провадженню особа, яка назвала себе ОСОБА_5 , 23 вересня 2022 р. приблизно о 20.00 годин перебуваючи біля лісосмуги, що на відстані 80 м. навпроти дільниці Антарктика, в дачному масиві Радіалка Березівського району Одеської області, побачив потерпілого ОСОБА_11 , на узбіччі польової дороги, який при собі мав мобільний телефон марки «SAMSUNG» «А12», чорного кольору, з чохлом, де в цей час особа, яка назвала себе ОСОБА_5 , визначив об`єктом свого злочинного посягання вказаний мобільний телефон, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вирішив заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, який набрав чинності з 07 березня 2022 р. Указом Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 р. № 2102-ІХ, продовженого з 25 травня 2022 р. - Указом Президента України від 17 травня 2022 р. №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 р. № 2263-ІХ, особа, яка назвала себе ОСОБА_5 , почав переслідувати потерпілого ОСОБА_11 , який розуміючи протиправний характер дій проти себе почав уходити в глиб лісосмуги. На відстані приблизно 10 м, особа, яка назвала себе ОСОБА_5 , наздогнавши потерпілого, діючи умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, завдав удар правою ногою по спині потерпілого, від якого останній впав на землю, та продовжуючи свої протиправні дії, наніс 10 ударів руками по голові і тілу потерпілого, спричинивши легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для здоров`я потерпілого в момент їх спричинення, а саме: забита рана нижньої губи; синців та саден обличчя, правого плечового суглобу і плеча, синець лівого плечового суглоба.
У продовження своїх протиправних дій, особа яка назвала себе ОСОБА_5 , розуміючи, що потерпілий ОСОБА_11 , ніякого опору не чинить, відкрито викрав чуже майно, шляхом виривання з правої руки потерпілого мобільного телефону марки «SAMSUNG» «А12», чорного кольору, з чохлом, вартістю 4 500 гривень, на що потерпілий та очевидець подій - ОСОБА_12 , почали вимагати зупинитись та повернути викрадені речі, однак особа яка назвала себе ОСОБА_5 , не зважаючи на вимогу повернути викрадене майно, продовжив свої злочинні дії спрямовані на заволодіння вищевказаними речами, покинув місце злочину і викрадене майно не повернув, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження та матеріальний збиток, загальна сума якого 4500 гривень.
Особа яка назвала себе ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснив, що рухався на власному автотранспорті марки ВАЗ 2105 23 вересня 2022 р. приблизно о 20.00 годин біля лісосмуги, що на відстані 80 м навпроти дільниці Антарктика в дачному масиві Радіалка Березівського району Одеської області, побачив невідомих йому раніше осіб. З метою перевірки вказаних осіб на випадок попередження крадіжок він зупинився та запитав у невідомих йому раніше осіб хто вони такі і чому знаходяться у даній місцевості. Відповідь здалась йому грубою, тому він вийшов з автівки та підійшов до незнайомців. В ході нетривалої розмови почалась сварка яка перейшла у бійку. В ході бійки він завдав декілька ударів потерпілому, а потім на місці події знайшов телефон, який хотів повернути. Навмисно він нікого не грабував.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив задовольнити на підставах вказаних у клопотанні. Посилався на обґрунтованість пред`явленої підозри у вчинені кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України зазначених слідчим. Також пояснив, що є і ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник особи, яка назвала себе ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснила суду, що довідка з Всеукраїнського благодійного фонду «Допомога бездомним особам» «Деполь Україна» не може вважатись належним підтвердженням особи, у зв`язку з чим особа по справі не встановлена. Також, захисник посилалась на відсутність підстав у її підзахисного на втечу з місця свого проживання. Так, у нього не має грошей на перетинання кордону, а також не має куди їхати. За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.
Вивчивши подане клопотання, матеріали до нього, заслухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Проте, в матеріалах справи, доданих до клопотання, докази пред`явлення особі, яка назвала себе ОСОБА_5 , обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, відсутні, також не було надано підтвердження пред`явлення особі підозри під час судового розгляду клопотання.
За таких обставин суд вважає, що доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою, яка назвала себе ОСОБА_5 , кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України не має.
При обранні запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України суд враховує в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність утриманців, наявність постійної роботи, джерела існування, репутацію, майновий стан, притягнення до кримінальної відповідальності раніше.
Однак, звертаючись до суду із клопотанням слідчим та прокурором не враховані положення п.1 ч.1 ст.3 КПК України, за якою близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Як свідчить з пояснень особи, яка назвала себе ОСОБА_5 , від 30 вересня 2022 р. він постійно проживає разом із співмешканкою ОСОБА_7 , 1995 р.н., та дітьми ОСОБА_8 , 2011 р.н., ОСОБА_9 , 2015 р.н., ОСОБА_10 , 2020 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 .
Виходячи з вищенаведених положень п.1 ч.1 ст.3 КПК України особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі відносяться до близьких родичів та членів сім`ї.
За таких обставин суд вважає, що посилання слідчого і прокурора на те, що особа, яка назвала себе ОСОБА_5 , не одружений та не має міцних соціальних зв`язків безпідставні.
Суд також звертає увагу на те, що посилання слідчого та прокурора на відсутність офіційного працевлаштування, заробітку теж є об`єктивно не перевіреними. Як свідчить з пояснень цієї особи від 30 вересня 2022 р. він працює по найму у приватних осіб з метою матеріального забезпечення своєї родини. Так, у той день 23 вересня 2022 р. він теж працював по господарству у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 у дачному масиві «Радіалка», де у подальшому зустрів потерпілого. Однак, наведені обставини слідчим або прокурором не досліджувались в наслідок чого був зроблений передчасний висновок.
За таких обставин суд не погоджується із посиланнями слідчого та прокурора про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України
Щодо обставин загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного/обвинуваченого перетнути кордон. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-які інші зв`язки, що вказувють на можливість такої втечі.
Як зазначено у справі («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58) ЕСПЛ зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Суд не погоджується із посиланнями слідчого та прокурора на те, що існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, на обгрунтування вказаного ризику наведені ті ж самі підстави, що для ризику передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України.
Суд також звертає увагу на те, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана 24 вересня 2022 р., а із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового арешту надійшло до суду 12 жовтня 2022 р., при цьому в матеріалах доданих до клопотання відсутні дані про судимість особи, що також ставить під сумнів існування ризику за п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, не додані до матеріалів клопотання та не були надані у судовому засіданні під час розгляду даного клопотання характеристика особи з місця його проживання, дані про місце його постійного проживання, тощо.
За таких обставин суд вважає, що прокурор та слідчий під час звернення до суду із даним клопотанням положення ст.178 КПК України не дотримались.
Приймаючі рішення по клопотанню суд також надає оцінку заявленому прокурором під час судового розгляду, про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Проте, заявлячи про існування даного ризику прокурором не враховано положення ч.2 ст.177 КПК України, наведеної раніше.
Так, застосування запобіжного заходу є можливим тільки у разі достатніх підстав слідчому судді вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Отже, для обґрунтованого застосування реагування на можливі дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суду повинні бути надані докази можливості такого вчинення. У зворотному випадку посилання на нібито можливість існування певних ризиків є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
ЕСПЛ у свої практиці зазначав, що ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (правова позиція Європейського суду з прав людини у справі «Бекчієв проти Молдови» (пункт 59)).
При цьому у судовому засіданні, під час розгляду даного клопотання прокурор не навів будь які послідовні обґрунтування та надав допустимі докази наявності вказаного ним ризику.
Згідно ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Як свідчить з матеріалів допиту особи, яка назвала себе ОСОБА_5 , він постійно проживає разом із своєю співмешканкою та трьома дітьми, яких вважає членами родини за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, з невідомих причин слідчий та прокурор у даному клопотанні просять обрати особі запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його баби та тітки по АДРЕСА_2 , де він іноді буває. Довідка з місця постійного проживання особи на підтвердження постійного проживання - відсутня.
Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України суд вважає, що під час судового розгляду клопотання не були доведені:
- обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.2ст122 КК України;
- підстави вважати, що існують хоча б один з ризиків, що передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, на які вказували прокурор та слідчий.
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні
Як зазначено у приписах ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
З огляду на наведене суд вважає, що обгрунтованість заявленої підозри особі суду не доведена, підстави вважати що існує хоча б один з ризиків, що передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, на які вказували прокурор та слідчий відсутні, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів має розмиті посилання на не існуючі ризики та тяжкість покарання, що може бути призначено особі у разі визнання її винуватою.
Згідно до положень ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.
З урахуванням викладеного суд вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Слідчому ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0000396 внесеному до ЄРДР 24 вересня 2022 р. за ч.4 ст.186 КК України. «Про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту» щодо ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її винесення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ___________________________________ -