У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000554 та № 0000406, за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 січня 2022 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Воскресенське Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 січня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України та призначено покарання, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ст. 126-1 КК України 1 року позбавлення волі.
Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Ухвалено, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2020 р. та остаточно призначено до відбування покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Ухвалено у строк покарання за цим вироком зарахувати термін відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.12.2018 р. та за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2020 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок змінити в частині призначення покарання за сукупністю злочинів, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за оскаржуваним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2020 р. у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання за сукупністю злочинів.
Звертає увагу суду на те, що інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення вчиненні 13.04.2020 р. та 25.05.2020 р., тобто до ухвалення стосовно нього вироку Жовтневим районним судом Миколаївської області 17.07.2020 р., що свідчило про необхідність застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, замість приписів ст. 71 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

13.04.2020 р., приблизно о 19.00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 на території домоволодіння за їх постійним місцем проживання по АДРЕСА_1 , з якою у нього на підґрунті особистих неприязних відносин раптово виникла словесна сварка.
В ході сварки обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та, бажаючи спричинити останній тілесні ушкодження, наніс один удар кулаком правої руки в нижню частину її обличчя. Після чого, потерпіла, бажаючи припинити дії обвинуваченого, вибігла на вулицю за територію домоволодіння. Однак ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направленні на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, вибіг за нею на вулицю та, наздогнавши, штовхнув обома руками ОСОБА_8 в спину, від чого вона впала передньою частиною тулуба на асфальтне покриття дороги, а ОСОБА_6 наніс їй ще три удари правою ногою в праве стегно, в лівий колінний суглоб та ліву гомілку.
25.05.2020 р. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою фактичного проживання по АДРЕСА_1 . Переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вчиняв психологічне насильство по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 , погрожував фізичною розправою, ображав грубою нецензурною лайкою, принижував та залякував, а також проганяв з місця проживання, що спричинило потерпілій психологічні страждання та погіршення якості її життя.
ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про умисне систематичне домашнє насильство з боку ОСОБА_6 відносно своєї матері ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені дослідженими судом доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку. Дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України судом кваліфіковані вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, в межах санкцій ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України. Вирок суду в цій частині апелянтом також не оскаржується.

Надаючи оцінку доводам прокурора про невірне призначення обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 17.07.2020 р. Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.12.2018 р. та остаточно призначено до відбування покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 18.08.2020 р.
Інкриміновані по даним кримінальним провадженням кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 13.04.2020 р. та 25.05.2020 р., тобто до ухвалення стосовно нього вироку Жовтневим районним судом Миколаївської області від 17.07.2020 р.

Отже, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_6 має бути застосоване правило, передбачене ч. 4 ст. 70 КК України, а саме призначення покарання за сукупністю злочинів за оскаржуваним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2020 р.
Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування судом закону, який підлягав застосуванню та застосування закону, який не підлягав застосуванню, що є підставою для зміни вироку.

За наведеного, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 січня 2022 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за оскаржуваним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2020 р., у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3