Справа № 308/5430/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

16 серпня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про часткове скасування арешту майна, в частині заборони користування майном, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 10.05.2022, а саме:
- транспортний засіб марки Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , що поміщено на спеціальний (штраф) майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м.Мукачево, вул.Об`їзна, власником якого згідно свідоцтва являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 , що упаковано в білий паперовий конверт та знаходиться при матеріалах справи;
- транспортний засіб марки Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 , з номером кузова НОМЕР_5 , що поміщено на спеціальний (штраф) майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, власником якого згідно свідоцтва являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 - НОМЕР_6 , поміщено до спеціального пакету НПУ EXPT 0208945 та зберігається при матеріалах справи.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000489 від 05.05.2022 року було задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт майна.
31 травня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до органу досудового розслідування із заявами про закриття кримінального провадження, оскільки майнова шкода відшкодована в повному обсязі та претензій вони ні до кого не мають.
03 червня 2022 року старший дізнавач СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000489 від 05.05.2022 року.
Враховуючи вищенаведене, заявники зазначають, що на сьогоднішній день черех тривале зберігання транспортних засобів на спеціальному майданчику суттєво погіршується їх технічний стан та власники позбавлені мажливості задовольняти особисті потреби та просят частково скасувати арешт в частині заборони користуватись странспортними засобами, та повернути їх власникам.
У судове засідання 09 вересня 2022 року:
- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з`явилися, просили подане ними клопотання про скасування арешту майна задовольнити в повному обсязі у зв`язку з викладеними у ньому обставинами.
- представника потерпілого адвокат ОСОБА_6 з`явився, просив у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно відмовити, посилаючись на те, що шкоду вказаним кримінальним правопорушенням завдано не лише заявникам клопотання, а його клієнту ОСОБА_5 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Повернення транспортних засобів, які фактично були вилучені у ОСОБА_5 , призведе до того , що останній не зможе відшкодувати завдану йому шкоду.
- прокурор ОСОБА_7 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, гпропата на адресу суду матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до частини 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підстав і вмотивованого судового рішення,ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено судом, 10 травня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областіу кримінальному провадженні № 0000489 від 05.05.2022 за клопотанням прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 накладено арешт, а саме:

- транспортний засіб марки Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , що поміщено на спеціальний (штраф) майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м.Мукачево, вул.Об`їзна, власником якого згідно свідоцтва являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 , що упаковано в білий паперовий конверт та знаходиться при матеріалах справи;
- транспортний засіб марки Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 , з номером кузова НОМЕР_5 , що поміщено на спеціальний (штраф) майданчик ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, власником якого згідно свідоцтва являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 - НОМЕР_6 , поміщено до спеціального пакету НПУ EXPT 0208945 та зберігається при матеріалах справи.
Метою накладення арешту на вказане майно є збереження речових доказів.

Клопотання власників майна аргументовано тим, що тримання транспортних засобів на спеціпальному майданчику обмежує власників у можливості пересування за допомогою таких та можливості використання для задоволення особистих потреб. Разом з тим призводить до погіршення технічного стану транспортних засобів через постійний вплив зовнішнього середовища.

Зазначені обставини сторона обвинувачення не спростовує.

Крім того під час дослідження матеріалів кримінального провадження, встановлено, що слідчим було призначено транспортно-товарознавчі експертизт вказаних транспортних засобів, висновки експертиз на даний час відсутні.

Одна , з представленого захисниками листа за підпислм слідчої ОСОБА_9 вбачається, що транспортні засоби були оглянуті експертом 07.09.2022 року.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на користування заявникими належним їм майном, у зв`язку з чим вважає доцільним частково скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, враховуючи, що вказане кримінальне провадження на даний час не розглянуто, обвинувальний акт до суду не передано /відповідні дані у матеріалах клопотання відсутні/, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню та зазначає, що відпала потреба подальшого застосування арешту транспортного засобі лише в частині заборони користування таким.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100,174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.
Скасувати частково арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 травня 2022 року на автомобілі марки Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 який належить Калинич Мар`яні Іллічні та Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 який належить ОСОБА_4 в частині заборони користування транспортними засобами.

Транспортний засіб - Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_3 повернути власнику майна ОСОБА_3 або уповноваженій нею особі.

Транспортний засіб - Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 з номером кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 з номером кузова НОМЕР_7 повернути власнику майна ОСОБА_4 або уповноваженій ним особі.

Покласти обов`язок на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечити зберігання транспортних засобів Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 , до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку до розгляду кримінального провадження № 0000489 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2022 року.

Попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до транспортних засобів Kia-Ceed, д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda-Fabia, д.н.з. НОМЕР_4 , у разі необхідності проведення з використанням вказаних транспортних засобів будь яких процесуальних, слідчих дій в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.09.2022 року об 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1