Справа № 206/5469/21
Провадження № 1-кп/206/59/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2022 р. в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2021 року під № 0000066, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не маючий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий
- 20.10.2021 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 185 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
23.11.2021 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , спільно з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_6 , матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, прийшли на територію структурного підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку «Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Залізноводська, 1а, де в Ігренському парку побачили на землі металеву драбину, після чого у них виник злочинний умисел, направлений на спільне, за попередньою змовою групою осіб, таємне викрадення чужого майна, а саме - металевої драбини, довжиною 7 метрів, вагою 70 кг., яка служить для підйому на мачтовий залізничний світлофор, для забезпечення технічного обслуговування світлофорних голівок, призначена для виконання робіт на висоті, яка належить структурному підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку «Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.11.2021, о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 разом із невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_6 , матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та з якою він вступив у попередню змову, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за його спільними із співвиконавцем діями ніхто не спостерігає та вони діють таємно, взяли з двох сторін металеву драбину, довжиною сім метрів, яка служить для підйому на матовий залізничний світлофор, для забезпечення технічного обслуговування світлофорних голівок, призначена для виконання робіт на висоті, яка належить структурному підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку «Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», яка лежала на ґрунтовій поверхні, та покинули місце вчинення ними злочину, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим потерпілій юридичній особі завдано матеріальну шкоду на суму 597,10 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково. Суду показав, що у листопаді 2021 року його знайомий ОСОБА_6 попросив допомогти перенести драбину. Їм повинні були заплатити за те, що вони перенесуть драбину. Обвинувачений хотів підзаробити і тому він погодився. Домовився зустрітися з ОСОБА_6 біля пам`ятника тепловозу на житловому масиві Північний в м.Дніпрі. Потім вони пішли на територію залізничної дороги. ОСОБА_6 перекинув залізну драбину довжиною 4-5 метри, шириною приблизно 0,5 метри, вагою 50-60 кг через паркан, переліз сам і вони вдвох понесли драбину. Обвинуваченого здивувало, що ОСОБА_6 переліз через паркан, але обходити було далеко, тому вони таким чином понесли драбину в сторону виходу. Через метрів 100-150 вони зупинились перепочити та через пару хвилин з`явились поліцейські та затримали його, а ОСОБА_6 вдалося втекти.

Представник потерпілого ОСОБА_7 суду пояснив, що від диспетчера залізничної станції стало відомо, що при спробі викрасти залізну драбину до світлофора 8-10 метрів було затримано обвинуваченого. Діями обвинуваченого було завдано структурному підрозділу залізниці матеріальних збитків. Територія, де було вчинено крадіжку огороджена парканом, охороняється, та з усіх сторін стоять потяги.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює старшим електромеханіком дистанції зв`язку на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці. Його було запрошено співробітниками поліції як спеціаліста для огляду металевої драбини, яку було викрадено. Надана для огляду драбина була довжиною 6-7 метрів, не складна, прикручується болтами зверху, посередині та біля землі до опори світлофора, який має висоту 10 метрів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює помічником машиніста у локомотивному депо Нижньожніпровськ-Вузол. Пребуваючи на робочому місці на території локомотивного депо, йому було запропоновано працівниками поліції бути присутнім в якості понятого, на що він погодився. Прийшовши на місце, він побачив раніше не знайомого йому чоловіка, яким виявився ОСОБА_3 , біля нього лежала металева драбина. Обвинувачений показав місце, звідки він викрав драбину, написав заяву та видав драбину працівникам поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює в охороні на залізниці. Приблизно у листопаді 2021 року, при обході території разом з напарником вони помітили двох хлопців , які несли драбину. Охоронці крикнули їм, щоб вони зупинились. Один хлопець утік, а іншого вони наздогнали та затримали, він не чинив опір, повідомив, що іншого хлопця не знає. Про подію доповіли старшому зміни та викликали співробітників поліції. Обвинувачений добровільно видав драбину, про що було складено протокол.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що у листопаді 2021 року після 19 години під час обходу території, він разом з напарником побачили, як двоє хлопців несли драбину. Вони почали наздоганяти їх та крикнули, щоб вони зупинились. Хлопці почали прискорювати рух, один втік, а іншого обвинуваченого, вони затримали. Про подію повідомили начальнику караула, а він вже викликав поліцію.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаних свідків в ході судового розгляду встановлено не було. Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, під час судового розгляду надано не було.
Крім вищезазначених показів допитаних судом представника потерпілого та свідків, винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, також знайшла своє підтвердження в досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судових засіданнях документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображень, відомостей тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується письмовими доказами, які досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.11.2021 та фототаблиці до нього, здійснено огляд на території станції Нижньодніпровськ-Вузол, Ігренський парк, біля приміщення чергової, відображено драбину та обвинуваченого (т. 1 а.п. 7-10).

Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/37470-ТВ від 26.11.2021, ринкова вартість залізничної металевої драбини, довжиною сім метрів, яка служить для підйому на мачтовий залізничний світлофор, для забезпечення технічного обслуговування світлофорних голівок, призначена для виконання робіт на висоті, за ціною металобрухту чорного металу вид «501» вагою 70 кг, станом на 23.11.2021, складала 597,10 грн. (т. 1 а.п. 33-35).

Постановою про визнання речових доказів та передачу його на зберігання від 24.11.2021 року залізничну металеву драбину довжиною 7 метрів, вагою 70 кг визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000066 та передано на відповідальне зберігання старшому електромеханіку дільниці СЦБ СП «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (том 1 а.п.36-37).

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 24.11.2021 року, свідок ОСОБА_12 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, причетну до викрадення металевої драбини, яке мало місце 23.11.2021 року (том 1 а.п. 41-45).

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 24.11.2021 року, свідок ОСОБА_10 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_3 як особу, причетну до викрадення металевої драбини, яке мало місце 23.11.2021 року (том 1 а.п. 48-53).

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 29.11.2021 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , за участю двох понятих, вбачається, що перед проведенням слідчого експерименту підозрюваному було запропоновано добровільно відтворити обставини подій вчиненого ним злочину, на що останній дав свою добровільну згоду. Знаходячись на території залізничної станції, яка знаходиться в адміністративно-територіальній межі Самарського району м. Дніпро, підозрюваний вказав напрямок та пояснив, що саме у цьому напрямку він з мало знайомим на ім`я ОСОБА_6 йшли пішим ходом до території Ігренського парку. Дійшовши до місця, підозрюваний вказав на місце де знаходилась металева драбина та пояснив, що з цього місця вони взяли одну драбину: підозрюваний спереду, а хлопець на ім`я ОСОБА_6 взявся у кінці металевої драбини та після чого підозрюваний ОСОБА_3 вказав зворотній бік, яким вони рухались з металевою драбиною . Також на відстані 100-150 м підозрюваний вказав місце, де вони зупинились (том 1 а.п. 87-91).
Зазначені вище письмові докази, суд визнає достовірними, належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99, 104, 223, 240 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як то час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, осіб, що їх вчинили, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів у порядку встановленому КПК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Часткове визнання вини ОСОБА_13 , а саме що він не в повній мірі зрозумів обставини і вважав, що просто допомагає малознайомій особі в темну пору доби перенести драбину, яка була здобута з огородженої парканом охоронюваної території, суд розцінює як захисну позицію у несприятливій для обвинуваченого судово-слідчій ситуації. За обставин, повідомлених суду безпосередньо обвинуваченим, будь-яка особа повинна розуміти протиправність зазначених дій, явно спрямованих на заволодіння чужим майном.

Таким чином, суд, з дотриманням вимог ст. 94 КПК України, допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, свідків, дослідивши висновок експертизи, та інші письмові докази, а також всі обставини кримінального провадження та оцінивши їх в сукупності, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для ухвалення обвинувального вироку, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 66 КК України часткове визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_3 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (том 1 а.п. 70), раніше судимий (том 1 а.п.74-75), в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (том 1 а.п. 71), за місцем мешкання скарг не надходило (том 1 а.п. 72).

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Враховуючи вчинення даного кримінального правопорушення в період іспитового строку за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2021, яким був обвинувачений засуджений за за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, до покарання за вироком у даній судовій справі слід частково приєднати згідно вимог ст. 71 КК України невідбутий строк покарання за вироком від 20.10.2021 у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/374470-ТВ від 26.11.2021 року підлягає стягненню з ОСОБА_3 до державного бюджету суми 686,48 грн. (том 1 а.п. 32).

Початок строку відбуття покарання слід обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 369, 371-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбутий строк покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20.10.2021 року, визначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 до державного бюджету (отримувач: УК у Чечел.р.м . Дніпра/Чечл.р/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0004569, код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження; призначення платежу: за експертизу від 26.11.2021 № СЕ-19/104-21/37470-ТВ) витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/374470-ТВ від 26.11.2021 року за реквізитами 686, 48 гривень.

Речові докази: залізничну металеву драбину довжиною 7 метрів, вагою 70 кг, визнану речовим доказом, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 24.11.2021, повернути власнику структурному підрозділу «Дистанція сигналізації та зв`язку Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Початок строку відбуття покарання обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1