ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 травня 2022 року про накладення арешту на майно,-

У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 травня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_8 щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001485 від 22.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 без реєстраційних знаків, з метою збереження речового доказу та подальшого проведення відповідних експертиз, слідчих дій.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна мотивована тим, що екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер № НОМЕР_2 , 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 без реєстраційних знаків, має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України, а тому з метою використання майна як доказу

Провадження № 11-сс/822/154/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч.2 ст. 240 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ЄУНП №725/2678/22

у даному кримінальному провадженні, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає про незаконність ухвали слідчого судді. Вважає, що у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, передбачені ст.170 КПК України. Накладаючи арешт на екскаватор, слідчий суддя не виконав вимоги щодо забезпечення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та врахування наслідків арешту майна для третіх осіб.

Окрім того, адвокат ОСОБА_6 зазначає про те, що арештоване майно не може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, оскільки даний екскаватор не відповідає жодному з критеріїв речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

Також адвокат зазначає, що слідчим суддею не було враховано що вилучений транспортний засіб не є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, по справі відсутні підстави вважати, що за допомогою даного екскаватора видобувалось гравійно-піщана суміш. Також по справі відсутні докази обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.370,372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 24.05.2022 відповідає не у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, 22.05.2022 року до Чернівецького РУП ГУ НП в Чернівецькій області надійшли матеріали перевірки з відділення поліції №6 (м. Новоселиця) про те, 20.05.2022 близько 18:59 год. невстановлені особи в адміністративних межах с. Бояни, Чернівецького району, Чернівецької області, за допомогою спецтехніки, а саме двох екскаваторів марки «Liebherr» без будь-яких номерних знаків здійснювали видобування гравійно-піщаної суміші.

22 травня 2021 року відомості за даним фактом слідчим відділенням Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області були внесені до ЄРДР за №01485 із правовою кваліфікацією ч. 2 ст.240 КК України.

Під час огляду місця події від 20.05.2022 року по даному факту, а саме в адміністративних межах с.Бояни Чернівецького району, де здійснювалось незаконне видобування корисливих копалин, було виявлено екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, 1993 року випуску без реєстраційних знаків та екскаватор колісний жовто-білого кольору марки «Liebherr 312», тип А312, н.з НОМЕР_3 , 1998 року випуску, серійний номер НОМЕР_4 .

Окрім цього, 22.05.2022 в ході додаткового огляду місця події при огляді транспортного засобу екскаватора гусеничного жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер № НОМЕР_2 , 1993 року випуску без реєстраційних знаків, де при огляді кришки двигуна, яка перебувала у відкритому положенні на двигуні наявна синя металева табличка на якій наявний номер двигуна № НОМЕР_1 . Також під час проведення огляду в присутності понятих було вилучено екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер № НОМЕР_2 , 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційних знаків, екскаватор колісний жовто-білого кольору марки «Liebherr 312», тип А312, н.з НОМЕР_3 , 1998 року випуску, серійний номер НОМЕР_4 та відібрано зразки суміші із місця видобутку сировини в адміністративних межах с. Бояни, Чернівецького району, Чернівецької області в місці роботи екскаватора гусеничного жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, 1993 року випуску без реєстраційних знаків, номер двигуна № НОМЕР_1 упаковано в сейф-пакет за №INZ2049613, та в місці роботи екскаватора колісного жовто-білого кольору марки «Liebherr 312», тип А312, н.з НОМЕР_3 , 1998 року випуску, серійний номер НОМЕР_4 та упаковано в сейф-пакет № INZ2049619.

22 травня 2022 року вказані транспортні засоби визнано речовими доказами. На даний час вони перебувають на зберіганні на місці події під цілодобовою охороною працівників відділення поліції №6 (м. Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Відповідно, до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогамист.ст.170 -ст.173 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 22 травня 2022 року екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №01485 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст.98 КПК України, тому доводи адвоката ОСОБА_6 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими, позаяк відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України підтверджується постановою про визнання речовими доказами.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 цього Кодексу.

Крім того, ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч тверджень адвоката ОСОБА_6 , встановив належні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно.

Всупереч доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості відчуження вищевказаного майна.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власники арештованого майна не позбавлені права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При прийняття рішення, колегія суддів враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2,3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Тому, посилання в апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст.170 КПК України, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів і не суперечить вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

Поруч з цим, колегія суддів вважає, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, не у повній мірі діяв у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст.ст.170-173КПК України та положень, закріплених у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Зокрема, доводи адвоката ОСОБА_6 , про те, що слідчий суддя не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 без реєстраційних знаків, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 26 травня 2022 року належить ОСОБА_7 . Під час виявлення даного транспортного засобу, останній був у неробочому стані, будь-які роботи з видобування гравійно-піщаної суміші не проводились, водій на місці був відсутній, з власником майна жодних процесуальних дій не проводилось.

З огляду на викладене, з метою збереження речових доказів, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер № НОМЕР_2 , 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 без реєстраційних знаків, шляхом заборони відчуження, без позбавлення права на користування та розпорядження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 369, ч. 2 ст. 376, ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 травня 2022 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_11 та накласти арешт на екскаватор гусеничний жовтого кольору марки «Liebherr», тип R912LC Litronic», серійний номер №417-2500, 1993 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 без реєстраційних знаків шляхом заборони відчуження, без позбавлення права на користування та розпорядження.

В іншій частині клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3