Єдиний унікальний номер 205/1146/20
Провадження № 1-кп/205/53/22
У Х В А Л А

30 травня 2022 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001450 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, з урахуванням передбаченої за нього нижньої межі санкції у вигляді семи років позбавлення волі, що унеможливлює звільнення від кримінальної відповідальності з іспитовим строком, а тому останній може переховуватися з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі; незаконний вплив на свідків або потерпілих, оскільки ОСОБА_6 відомо анкетні дані потерпілих, її місце мешкання та місце роботи, у зв`язку з чим ОСОБА_6 може шляхом вмовлянь, погроз або іншим чином з метою уникнення від відповідальності незаконно впливати на потерпілих, крім того ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків чи понятих шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування у кримінальному провадженні; Також прокурор зазначив, що наявний ризик перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, зазначивши, що має намір вступити до лав Збройних сил України та прийняти участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.

Захисник адвокат ОСОБА_8 також заперечувала проти продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі й ризику переховування ОСОБА_6 від суду, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, звернула увагу суду на намір її підзахисного прийняти участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України у складі Збройних сил України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених та їх захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає доведеними зазначені ризики, передбачені п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на наступне.

Колегія вважає, що, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, адже він не має достатніх соціальних зв`язків, неодружений, не має дітей та інших осіб на утриманні, не має постійного місця роботи та реєстрації постійного місця проживання. Також судом враховується, що на теперішній час відносно ОСОБА_6 здійснюється судове провадження у Петриківському районному суді Дніпропетровської області за обвинуваченням у вчиненні інших тяжких та особливо тяжких злочинів, що додатково обґрунтовує ризик переховування останнього від суду.

Також, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки останні на теперішній час ще не допитані в судовому засіданні. Незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні може здійснюватися, зокрема, шляхом їх залякування, адже обвинуваченому відомо місце проживання останніх.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним ризик вчинення ОСОБА_6 інших злочинів, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній неодноразово був засуджений за вчинення різних злочинів, в тому числі й корисливих та насильницьких злочинів, а також за злочини проти правосуддя та авторитету державної влади, що обумовлює ризик продовження ним злочинної діяльності і вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, сукупність вищенаведених ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, обумовлює висновок колегії суддів про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Разом цим, колегія суддів вважає необґрунтованим та недоведеним зазначений у клопотанні прокурора ризик перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не було наведено ані обставин, які б вказували на наявність зазначеного ризику, ані надано доказів на його підтвердження.

Окрім того, суд вважає, що доводи сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який через наявність у останнього наміру вступити до лав Збройних сил України для участі у стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період визначений положенням ст. 616 КПК України та передбачає попередній розгляд прокурором клопотання обвинуваченого про скасування йому запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації з подальшим зверненням прокурора до суду з відповідним клопотанням. При цьому, зазначений у ст. 616 КПК України порядок скасування запобіжного заходу не поширюється на осіб які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3 та 4 ст. 187 КК України, даний порядок не може бути до нього застосований, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що відповідні доводи сторони захисту не можуть бути взяті до уваги судом.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, колегія суддів враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від суду та вчинення ним інших злочинів.

Окрім того, в ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше продовженому обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі й цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, на думку колегії суддів не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372, 616 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 28 липня 2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3