Дата документу 17.09.2020 Справа № 554/6632/20
Єдиний унікальний номер 554/6632/20
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 20 липня 2020 року, за підозрою солдата військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою

та клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, подане разом зі скаргою на незаконне затримання -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтава проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001065 від 20 липня 2020 року, за підозрою солдата військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 415 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001065 здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національна Гвардія України від 30 жовтня 2019 року № 245, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується у АДРЕСА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, № 9 с/к солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 06 липня 2020 року № 553 прийнято рішення про організацію і проведення польового виходу з особовим складом і підрозділів військової частини, до проведення яких залучений солдат ОСОБА_4 як водій - номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2019 року ОСОБА_4 , останній допущений до керування автомобілями, що призначені для перевезення вантажів і дозволена максимальна вага яких перевищує 3500 кілограм (категорія С).

У подальшому, 19 березня 2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №240 за солдатом ОСОБА_4 закріплено автомобіль ЗІЛ-131, з військовим номером НОМЕР_3 ».

Згідно, з дорожнім листом №5410, автомобіль марки ЗІЛ-131, з військовим номером « НОМЕР_4 » під керуванням водія ОСОБА_4 вибув вранці 20 липня 2020 року о 05 годині 00 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдат ОСОБА_4 вибув з території військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується у АДРЕСА_1 для проведення планових навчань до НОМЕР_5 загальновійськового полігону який дислокується у АДРЕСА_2 .

Солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, скромності і витримки, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків, стримувати військовослужбовців від протиправних дій, неухильно виконувати вимоги законодавства.

Окрім того, водій під час здійснення керування транспортним засобом повинен, дотримуватись Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:

-п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

-п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитись, що це буде безпечним та не створить перешкод які небезпеки іншим учасникам руху».

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 ,діючі у порушення вищевказаних вимог законодавства, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховувала на їх відвернення, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з порушенням правил водіння машин, що спричинило загибель осіб при наступних обставинах

20 липня 2020 року близько 07 години 20 хвилин, солдат ОСОБА_4 керуючі автомобілем марки ЗІЛ-131, з військовим номером « НОМЕР_4 » рухаючись в колоні військової техніки по автодорозі сполученням Харків-Симферопіль на 232 кілометрі автомобільного сполучення, діючи всупереч вимогам п. п. 10.1 та 12.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, рухаючись на спуску, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку та не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з транспортним засобом марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Водій транспортного засобу марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 , ОСОБА_7 та пасажир автомобіля марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 , ОСОБА_8 , отримали тілесні ушкодження, в наслідок яких загинули на місці дорожньо-транспортної пригоди, а пасажир автомобілю марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 , ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, забій головного мозку, перелом кісток тазу перелом ребра зліва, пасажир автомобілю марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно мозкової травми, струс головного мозку, рана лобної ділянки та пасажир автомобілю марки ДеоЛанос з державним номерним знаком НОМЕР_6 ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, рана лівого колін, рвана рана ділянці лівого колінного суглоба.

Таким, чином солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 415 КК України порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель кількох осіб.

20 липня 2020 року о 15 годині 30 хвили солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

21 липня 2020 року солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель кількох осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення, підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовцю війсь кової служби за контрактом військової частини НОМЕР_7 Національної гвардії України, перебуваючий у військовому званні «солдат», на посаді водія - номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується у АДРЕСА_1 , -

21 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на2 місяці, тобто до 18 вересня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років у зв`язку з чим існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Для забезпечення повного та неупередженого розслідування всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, є необхідність у проведенні ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що об`єктивно не могли бути виконані до закінчення двомісячного строку досудового слідства, тобто до 20 вересня 2020 року у зв`язку зі складністю провадження та значної кількості проведення слідчих (розшукових) дій які потребують додаткового часу зокрема: необхідно завершити проведення судово-медичних експертиз потерпілих та трупів; необхідно отримати висновок судово-автотехнічнної, товарознавчої та трасологічної експертиз; встановлення додаткових свідків дорожньо-транспортної пригоди; скласти повідомлення про підозру в остаточній редакції; ознайомити потерпілих та підозрюваного з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Постановою військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України майором юстиції ОСОБА_12 задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001065 від 20 липня 2020 року, за підозрою солдата військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 21 жовтня 2020 року.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що ризики , передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що солдат ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: орган досудового розслідування вважає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зібрані не всі речі та документи, які перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 НГУ, в якій останній досить тривалий час проходить військову службу, існує ризик що підозрюваний шляхом вільного доступу може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально може незаконно впливати на свідків за провадженням, а саме на співлужбовців, з якими останній проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, інших свідків за провадженням, потерпілих.

При цьому, враховуючи, що на разі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи, тобто свідки яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_4 може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 НГУ, він має тісні зв`язки зі своїми спів службовцями та командуванням військової частини, які можуть сприяти уникненню покарання військовослужбовцем їхньої частини, в зв`язку з чим підозрюваний може Крім того застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі не продовження зазначеного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім, того на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу у кримінальному провадженні застосовувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 своїми діями спричинив загибель людини.

Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, справа Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що має місце і вданому кримінальному провадженні.

Санкція статті, яка інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає собою покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказана обставина відповідно до п. 2. ч.1 ст. 178 КПК України, повинна бути врахована судом при вирішенні питання про продовження обраного запобіжного заходу.

Враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 тяжкий злочин спричинив загибель двох людей, та наніс тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості ще трьом особам, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з наслідками вчинення кримінального правопорушення, що викликало суспільний резонанс, просив не розглядати можливість внесення застави як альтернативного заходу забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Таким чином, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаним ризикам.

Захисник підозрюваного адвокта ОСОБА_5 просила суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на особисту поруку, в обґрунтування свого клопотання вказувала, що на даний час немає підстав стверджувати, про існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, потреба у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу відсутня , а тому він повинен бути змінений іншим запобіжним заходом. Зазначала, що підзахисний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має рожину, підтримує із родиною міцний соціальний зв`язок, має постій місце роботи , має численні позитивні характеристики як з місця служби, так і з місця проживання, навчання. Також в судовому засіданні були заслухані ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які просили передати підозрюваного ОСОБА_4 їм на поруки.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, у задоволенні клопотання та скарги захисника просив відмовити .

Підозрюваний та захисник з клопотанням слідчого не погодились, просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу та скаргу на незаконне затримання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання та скарги захисника слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.1 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 вказаної статті строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та повною мірою виправдовують необхідність утримання підозрюваного під вартою, а саме : підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

З часу обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час розгляду клопотання слідчим доведена наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятись від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілих.

Також слідчим доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних дій за участю підозрюваного для направлення справи до суду відповідно до положень КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не розпочато, та зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слід продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, об`єктивних даних щодо зменшення встановлених при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_4 ризиків слідчому судді не надано, всі інші дані враховувались при застосуванні до нього запобіжного заходу, перевірялись судом, а тому не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Так само в матеріалах клопотання слідчого та в матеріалах скарги адвоката відсутні об`єктивні дані щодо незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178,183, 184, 193, 194, 196-199,208, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001065 від 20 липня 2020 року, за підозрою солдата військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та скарги на незаконне затримання - відмовити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українецю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовцю військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, перебуваючому у військовому званні «солдат», на посаді водій - номера обслуги 2-го відділення 2-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах строку досудового розслідування до 21 жовтня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1