Справа № 159/3186/22
Провадження № 1-кп/159/354/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження №0000640 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо освіту, маючого сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, адреса проживання: АДРЕСА_1 , судимого:

- 18.02.2003р. засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185, 104 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 ККУ звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

- 21.05.2004р. засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 70 КК України, до позбавлення волі строком 4 роки і 6 місяців, на підставі ст. 71 ККУ частково приєднано покарання по вироку від 18.02.2003р., до остаточне покарання позбавлення волі строком 5 років; Звільнений 28.04.2007р. умовно достроково, не відбутий строк 1р. 9м. 4д.;

- 08.07.2008р. засуджений Турійським районним судом Волинської області за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 296 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 71 ККУ частково приєднано покарання по вироку від 21.05.2004, до остаточного покарання позбавлення волі строком 2 роки і 6 місяців. Звільнений 01.09.2010р. по відбуттю покарання;

- 09.02.2012р. засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 277 КК України, до позбавлення волі строком 1 рік і 6 місяців;

- 15.03.2013р. засуджений Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 199, ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком 3 роки і 6 місяців. Звільнений 28.09.2015р. по відбуттю покарання.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи судимий за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не став та 23.07.2022р. о 08:30 годині діючи умисно в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, використовуючи наявний у власності автомобіль «Форд Сієра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав 8 мішків цементу «Івано-Франківськцемент ПЦ ІІ/А-В-500Р-Н» масою по 25 кг, вартістю 133,50 грн за 1 мішок, з території за адресом: АДРЕСА_2 , де господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_6 , чим завдав йому майнову шкоду на загальну суму 1068 грн.

Крім того, 25.07.2022р. о 08:20 годині ОСОБА_4 , діючи умисно в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, використовуючи наявний у власності автомобіль «Форд Сієра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав 24 мішки цементу «Івано-Франківськцемент ПЦ ІІ/А-В-500Р-Н» масою по 25 кг, вартістю 133,50 грн за 1 мішок, з території за адресом: АДРЕСА_2 , де господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_6 , чим завдав йому майнову шкоду на загальну суму 3204 грн..

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій вказав, що претензій до обвинуваченого не має, просив справу розглянути за його відсутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що як зазначено в обвинувальному акті він 23.07.2022р. приблизно о 08:00 годині викрав у потерпілого 8 мішків цементу які вивіз своїм автомобілем. Так само, аналогічно він викрав у потерпілого 24 мішки цементу 25.07.2022р. У скоєному розкаюється. Завдану шкоду потерпілому відшкодував, просив призначити покарання з випробуванням.

У зв`язку з тим, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, суд розцінює його показання як об`єктивні, які відповідають фактичним обставинам і вважає достатнім розглянути справу без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалення вироку відповідно до ст..349 КПК України.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував збитки, за місцем проживання характеризується задовільно, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд взнає рецидив злочинів.

ОСОБА_4 вартість викраденого майна відшкодував потерпілому, має постійне проживання та має на утриманні малолітню дитину, одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в наркологічному диспансері та психлікарні не перебуває.

За наведених обставин суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмирі санкції статті кримінального закону буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При цьому суд виходить із того, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, не працює, неодноразово судимий у тому числі за аналогічне правопорушення, йому також раніше за попередніми вироками неодноразово призначалося покарання з випробуванням але висновки обвинувачений з цього не робить, вчиняє нові аналогічні правопорушення, що вказує на формальне психологічне ставлення обвинуваченого до покарання з випробуванням. За таких умов суд приходе до висновку, що особа обвинуваченого становить високий ризик суспільної небезпечності. Суд також враховує висновки досудової доповіді в якій орган пробації проаналізувавши отриману інформацію вважає, що наявний високий ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

З урахуванням наведеного, суд приходе до висновку, про неможливість застосування до обвинуваченого випробування згідно ст.75 КК України. Оскільки у такому випадку будуть порушені основні засади призначення покарання передбачені ст.65 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по справі: 5 мішків цементу, що зберігаються в кімнаті речових доказів повернути потерпілому, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 01.08.2022р. №159/2918/22; автомобіль переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому залишити у його володінні.

Витрати на залучення експерта сумі 1132,68 грн. підлягають відшкодуванню ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Стягнути з ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1132,68 грн.

Речові докази по справі: 5 мішків цементу, що зберігаються в кімнаті речових доказів повернути потерпілому, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 01.08.2022р. №159/2918/22; автомобіль переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому залишити у його володінні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору, потерпілому направити поштою.

Головуючий:ОСОБА_1