Справа № 202/5005/22
Провадження № 1-кс/202/3598/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України.
Прокурор зазначає, що в провадженні СВ ВП№2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що з метою незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені досудовим розслідуванням особи, використовуючи підроблений договір купівлі-продажу квартири від 27.12.2001 року, що зареєстрований в реєстрі за № 776 (нотаріальний бланк АЕІ № 456978), котрий начебто посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , звернулись до державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка 23.02.2022 року внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого власником об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , став ОСОБА_6 .

Відповідно до наданого реєстратору договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 776 (нотаріальний бланк АЕІ № 456978), продавці в особах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали квартиру, розташовану за вищевказаною адресою ОСОБА_6 .

З метою перевірки вказаного факту прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра скеровано запит до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (28.07.2022 №04/52-3485ВИХ-22).

Згідно відповіді з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області встановлено, що в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за 2001 рік, що знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві в Дніпропетровській області, за 27.12.2001 року договору купівлі-продажу квартири за участю між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони не зареєстровано.

Також Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області повідомив, що спеціальний бланк нотаріальних документів АЕІ 456978 було використано 27.12.2001 року для вчинення іншої нотаріальної дії від імені інших осіб, що вказує на встановлення факту незаконної реєстрації нерухомого майна на підставі підробленого нотаріального бланку.

Вище зазначене, а саме те, що ОСОБА_6 став власником щонайменше двох об`єктів нерухомості на підставі підроблених документів вказує на систематичність вчинення останнім протиправних дій пов`язаних з незаконним заволодінням об`єктів нерухомості.

Постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_10 від 15.08.2022 року об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000112 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України.
Таким чином, у зазначеному кримінальному провадженні щодо незаконних дій ОСОБА_6 , який у змові із невстановленими наразі особами, здійснив незаконні дії, пов`язані із кваліфікованою співучастю таких осіб у вчиненні злочинів, передбачених

ст.ст. 190, 362 КК України, наявна необхідність в арешті майна, яке визнано речовим доказом у провадженні, є об`єктом злочинного посягання, та існує цьому конкретному випадку сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, з метою запобігання його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, тому майно підлягає арешту з підстав збереження речових доказів.

На підставі викладеного, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, прокурор просив накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони користування, розпорядження, володіння вказаним майном, шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії зі зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту, на нерухоме майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, в котрій клопотання підтримав та просив розглянути його без його участі.
Власника майна про розгляд клопотання повідомлено не було задля забезпечення арешту майна згідно ч.2 ст. 172 КПК України .
Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СВ ВП№2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000112 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України.
Постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_10 від 15.08.2022 року об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000112 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, яке згідно ч.4 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_10 від 15.08.2022 року об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000112 від 26.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, ч.3 ст.362 КК України, приходжу до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вказана квартира була матеріальним об`єктом, котрий міг зберегти на собі сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження. Крім того, визнання вказаної квартири речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони користування, розпорядження, володіння вказаним майном, шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії зі зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту, на нерухоме майно.
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1