Справа № 392/281/22
Провадження № 1-кс/392/41/22
МАЛОВИСКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2022 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання тимчасово виконуючого обов`язки старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000553 від 24.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 272 КК України,
про продовження строку досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

Тимчасово виконуючого обов`язки старшого слідчого звернувся до суду з клопотанням, посилаючись на те, що 24.09.2020 року до Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що на підприємстві Новокостянтинівська шахта ДП «Східний ГЗК» під час проведення робіт з обслуговування електровоза біля електровозного депо на горизонті 300 м, а саме обдуву електровоза від пилу, гірник підземний ОСОБА_4 отримав травму внаслідок зіткнення вагонів та електровоза. Від отриманих травм ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні тимчасово виконуючий обов`язки старшого слідчого просив продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні на 12 місяців, посилаючись на неможливість з об`єктивних причин закінчити досудове розслідування в строк до 4.04.2022 року.
Клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (стаття 91 КПК України).
Частиною 1 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з частиною 1 статті 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 272 КК України (а.с. 5).
Матеріалами справи підтверджується, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 272 КК України, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 1.02.2021 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_6 від 29.09.2020 року та 11.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.09.2020 року (а.с. 6-8, 9-10, 12-13, 14-15).
10.03.2022 року постановою слідчого закрито кримінальне провадження.
21.03.2022 року кримінальне провадження відновлено слідчим у кримінальному провадженні.
Осіб, які скоїли злочин, досудовим розслідуванням не встановлено.
Слідчий суддя наголошує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, на державні органи влади покладено конвенційний обов`язок провести ефективне розслідування. При цьому, як зазначено в рішенні "Гонгадзе проти України", "Муравська проти України", "Риженко проти України", це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Ефективність розслідування втілює в собі вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їх відданість принципам верховенства права та їх здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Більше того, з перебігом часу перспектива проведення будь-якого ефективного розслідування зменшується. (п. 19, справа "Риженко проти України").
Таким чином, враховуючи приписи частини 8 статті 223 КПК України, згідно якій слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу, а будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строків досудового розслідування.
Керуючись статтями 219, 295-1 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування на 12 (дванадцять місяців), тобто до 4.04.2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий
суддя