Справа № 991/1904/22
Провадження 1-кс/991/1921/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1

(далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) 28.02.2020 №0000360,

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
10.06.2022 до ВАКС надійшло клопотання від 09.06.2022 детектива другого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_3 (далідетектив), погоджене прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП ОГП) ОСОБА_4 , про надання групі детективів, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні від 28.02.2020 №0000360, дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій.

Для розгляду клопотання відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) та протоколу автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким проведено судовий розгляд 14.06.2022.

2. Короткий виклад клопотання та позицій учасників судового провадження.
2.1. В клопотанні зазначено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 28.02.2020 №0000360 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 366, частиною 1 статті 209, частиною 3 статті 212, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (КК), та стверджується, що «в даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 5 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 та ч. 1 ст. 209 КК України.
Попередньо досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, а 25.04.2022 по вказаному кримінальному провадженню підслідність було змінено та визначено за детективами ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження службові особи РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » діючи за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » шляхом зловживання своїм службовим становищем, в тому числі й вчинивши службове підроблення, вчинили протиправне заволодіння майном підприємства залізничного транспорту в особливо великих розмірах.
Так службовими особами РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » було ініційовано проведення закупівель №: - ІНФОРМАЦІЯ_6 ;- ІНФОРМАЦІЯ_7 ;- ІНФОРМАЦІЯ_8 в частині закупівлі послуг з капітального ремонту обладнання рейкових автобусів PESA.
За результатами проведення кожної з вказаних закупівель було ініційовано укладення зазначених договорів:
- ПЗ/Т-191263/НЮ від 11.11.2019, предметом якого є закупівля послуг з капітального ремонту обладнання вказаних рейкових автобусів, а саме ремонт 3 силових установок рейкових автобусів моделі 620М в обсязі КР-1 згідно інструкції 620М 0130-3-07. До силових установок входять двигун MAN D2876 LUE 623, насос охолоджуючої рідини гідропередачі T211re4, компресор, паливний насос, стартер та генератор. Ціна ремонту за 1 комплект складала 5 516 650 грн. (без ПДВ), за 3 комплекти 16 549 950 грн. (без ПДВ) або 19 859 940 грн. (з ПДВ);
- ПЗ/Т-191264/НЮ від 11.11.2019, предметом якого є закупівля послуг з капітального ремонту обладнання вказаних рейкових автобусів, а саме ремонт 2 силових установок PESA Pack до рейкових автобусів моделі 620М в обсязі КР-1 згідно інструкції 620М 0130-3-07. До силових установок входять двигун MTU 6R183 TD13H, насос охолоджуючої рідини гідропередачі T211re3, компресор, паливний насос, стартер та генератор. Ціна ремонту за 1 комплект складала 5 755 000 грн. (без ПДВ), за 2 комплекти 11 510 000 грн. (без ПДВ) або 13 812 000 грн. (з ПДВ);
-ПЗ/Т-191262/НЮ від 11.11.2019, предметом якого є закупівля послуг з капітального ремонту обладнання вказаних рейкових автобусів, а саме заміна двигунів рейкових автобусів 630М-002 на нові двигуни. Ціна ремонту за 1 комплект складала 4 995 000 грн. (без ПДВ), за 2 комплекти 9 990 000 грн. (без ПДВ) або 11 988 000 грн. (з ПДВ).
В той же час, в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню органом досудового розслідування було встановлено, що незважаючи на оплати здійснені службою локомотивного господарства РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » в повному обсязі за кожним з вказаних договорів, фактично роботи за деякими з вказаних договорів не виконувалися, або виконувалися не в повному обсязі, що й відповідно спричинило заволодіння майном підприємства залізничного транспорту в особливо великих розмірах.
Разом з тим, службові особи РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », діючи за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », шляхом зловживання своїм службовим становищем, протиправно склали первинні бухгалтерські та фінансово-господарські документи щодо виконання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » вказаних робіт, що фактично зумовило безпідставне та протиправне перерахування на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » грошових коштів в особливо великих розмірах за роботи, які ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » фактично не виконувалися.
Кожним з вказаних договорів регламентовано, що оплата робіт за вказаним договором мала здійснюватися службою локомотивного господарства РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Київському головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », МФО НОМЕР_2 , на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) № НОМЕР_4 відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », МФО НОМЕР_5 .
За таких підстав вбачається існування необхідності в вилученні органом досудового розслідування відомостей про рух грошових коштів по вказаним розрахункових рахунках РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також копій платіжних доручень якими ініціювалося проведення вказаних переказів грошових коштів як службовими особами РФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », так і службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
2.2. В судовому засіданні детектив підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя відповідно до частини 2 статті 163 КПК визнав можливим здійснити розгляд даного клопотання без виклику представників особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, оскільки завчасне повідомлення про здійснення тимчасового доступу до речей та документів може створити передумови для реальної загрози знищення, підміни оригіналів чи копій документів, інформації, яка в них міститься, або її зміни, що може спричинити внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, їх підроблення з метою приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень або перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та також забезпечить дотримання розумних строків, передбачених статтею 28 КПК.

3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність, зміст чого розкриває стаття 9 КПК, згідно із частиною 2 якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. При цьому частиною 3 статті 7 КПК визначено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині 1 цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-1 цього кодексу.

Частинами 2 і 6 статті 22 КПК визначено зміст однієї з засад кримінального провадженнязмагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 93 КПК встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й згідно із її частиною 2, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому за частинами 3, 4 статті 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 164 КПК, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього кодексу (тобто при зверненні за допомогою в іноземній державі).

3.2. Крім того, належить зазначити, що відповідно до пункту 20-7 розділу ІХ КПК, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини 1 статті 162 цього кодексу (тобто до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю, банківську таємницю, інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних) здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 615 КПК «Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану» у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 186, 187, 189, 190, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, а також повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1, 185, 186, 187, 189-191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури з урахуванням вимог статті 37 цього кодексу за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Наразі, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, та згодом строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 (затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ) з 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 (затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ) з 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 (затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) з 05.30 25.05.2022 року строком на 90 діб.

3.3. Відповідно до частини 1 чинної редакції статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-ІІІ, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Частиною 2 статті 60 того ж Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності; 10) інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; 11) інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; 12) інформація про банки чи клієнтів банків, отримана ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; 13) рішення ІНФОРМАЦІЯ_12 про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із частиною 8 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» положення інших законів України щодо обсягу та порядку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банками банківської таємниці. Зокрема, згідно із пунктом 3 частини 1 цієї статті 62, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента;

Також пунктом 3 частини 1 статті 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 №1698-VІІ передбачено, що Національному бюро та його працівникам для виконання покладених на них обов`язків надається право, зокрема, витребовувати за рішенням керівника структурного підрозділу Національного бюро та одержувати в установленому законом порядку у вказаному в запиті вигляді та формі від інших правоохоронних та державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій інформацію, необхідну для виконання обов`язків Національного бюро, у тому числі відомості про майно, доходи, видатки, фінансові зобов`язання осіб, які ними декларуються у встановленому законом порядку, відомості про використання коштів Державного бюджету України, розпорядження державним або комунальним майном. Суб`єкти, яким адресовано зазначений запит, зобов`язані невідкладно, але не більше ніж протягом трьох робочих днів, надати відповідну інформацію. У разі неможливості надання інформації суб`єкт повинен так само невідкладно у письмовій формі повідомити про це Національне бюро з обґрунтуванням причин. Національне бюро за зверненням відповідного суб`єкта може продовжити строк надання інформації на строк не більше двох календарних днів. Ненадання Національному бюро на його запит інформації, надання завідомо недостовірної інформації чи не в повному обсязі, порушення встановлених законом строків її надання, повідомлення третіх осіб стосовно того, що про них збирається така інформація, забороняються і тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

3.4. Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, слідчий суддя встановив, що детектив просив надати тимчасовий доступ до відомостей, які становлять банківську таємницю (тобто належать до охоронюваної законом таємниці згідно із пунктом 5 частини 1 статті 162 КПК) для їх подальшого використання в ході досудового розслідування, зазначивши, що без отримання такої інформації неможливо досягнути його мету.

Враховуючи наведені вище чинні норми Закону України «Про банки і банківську діяльність», які передбачають можливість розкриття банківської таємниці за запитом НАБУ без необхідності постановлення судового рішення, слідчий суддя вважає, що фактично детективом не реалізована можливість без такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ самостійно отримати відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні, тобто таке буде надмірним втручанням у права і свободи особи.

Також слідчий суддя зазначає, що наведені вище норми пункту 20-7 розділу ХІ є спеціальною нормою КПК, яка прямо визначає, що під час дії чинного воєнного стану на території України тимчасовий доступ до відомостей, які становлять банківську таємницю зокрема, здійснюється винятково на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури, та вважає, що для такого немає правового значення наявність об`єктивної можливості виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 163, 164 КПК, відповідно до загальної норми, визначеної пунктом 2 частини 1 статті 615 КПК.

Крім того, відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом , та недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, й відтак надання слідчим суддею права на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом банківську таємницю, без дотримання безпосередньо визначеної КПК процедури може призвести у подальшому до недопустимості отриманих доказів, та як наслідок до невиконання завдань кримінального провадження.

З огляду на зазначене вище, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання детектива, оскільки не доведено, що такі відомості не можуть бути отримані органом досудового розслідування іншим способом, ніж отримання дозволу суду, та що іншими способами неможливо довести обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 309, 372, 532, 615, пунктом 20-7 розділу ХІ КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання детектива НАБУ ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні від 28.02.2020 №0000360.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 17.06.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1