Справа №198/151/22
Провадження №1-кп/0198/9/22
28.06.2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №70000107, внесене в ЄРДР 07.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка Баганського району Новосибірської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, із освітою 5 класів, не працюючого, раніше судимого:

1) 28.04.1999 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.3, 140 ч.2, 44 КК України до позбавлення волі на строк шість років;

2) 29.11.2001 року Юр`ївським районний судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

3) 17.01.2003 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 42 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

4) 14.07.2009 року Юр`ївським районний судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.1, 307 ч.2, 263 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років;

5) 28.08.2013 року Юр`ївським районний судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки п`ять місяців;

6) 24.12.2013 року Юр`ївським районний судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

7) 16.07.2021 року Юр`ївським районний судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком два роки п`ять місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.04.2022 року, приблизно о 10 год., перебуваючи на законних підставах, на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , разом із потерпілим ОСОБА_6 та іншими особами, де розпивав з присутніми особами алкогольні напої.
Приблизно о 15:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, помітив біля паркану чоловічу сумку чорного кольору, яку ОСОБА_6 залишив без нагляду.
ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виявив цікавість до вмісту даної сумки, з`ясувавши, що у ній знаходяться два мобільні телефони марки Нокіа моделі 1600 та Самсунг моделі «GT-C3322i» і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного чужого майна в умовах воєнного стану.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно,керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими шляхом вільного доступу викрав із вказаної сумки згадані мобільні телефони.
Вартість викрадених телефонів:
- марки Нокіа моделі 1600 193,67 грн.;
- марки Самсунг моделі «GT-C3322i» - 416,67 грн.
загальна вартість викраденого майна, а відповідно і розмір матеріальної шкоди, яку було спричинено потерпілому ОСОБА_6 склала 610,34 грн.
У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та дав покази про те, що 26.04.2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, таємно, скориставшись тим, що його діями ніхто не спостерігає, викрав з сумки потерпілого ОСОБА_6 належні останньому мобільні телефони, якими розпорядився на власний розсуд.
Час, місце, мотив, спосіб вчинення кримінального правопорушення, обсяг, вартість, характер об`єктів посягання, інші обставини вчинення злочину, викладені вище, обвинувачений не спростовував, а навпаки їх підтвердив.
Також, обвинувачений повідомив суду, що йому було відомо про те, що у країні введено воєнний стан.
Щодо вартості проведеної по справі експертизи зауважень у обвинуваченого не було.
Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.
Зізнавальні свідчення обвинуваченого суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів обвинуваченого у суду не виникає.
Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.
З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану доведена. Вчинене ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України.
Обираючи покарання для обвинуваченого суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив злочин, який згідно з ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно. Пом`якшуючою покарання обставиною суд для обвинуваченого визнав щире каяття, обтяжуючими - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Суд приймає до відома і досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до котрої ризик небезпеки обвинуваченого як для суспільства так і для окремих осіб, ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень обвинуваченим оцінюється високий.

На думку органу з питань пробації виконання покарання у громаді можливе у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу з питань пробації нагляду за обвинуваченим та застосування соціально-виховних заходів до останнього, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи.
Грунтуючись на завданні Кримінального Кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд призначає покарання обвинуваченому в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.
Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи викладені вище, особу винного, а саме те, що обвинувачений у період іспитового строку знову вчинив новий умисний корисливий злочин, суд не знайшов за можливе застосувати до останнього правила ст.ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов по справі не поданий.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2021 року, у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання з 09.05.2022 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/10301-ТВ в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.
Речові докази мобільні телефони, марки Нокіа моделі 1600 та Самсунг моделі «GT-C3322i», залишити ОСОБА_6 , як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.
Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1