Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 490/1443/22-к
провадження № 1-кс/490/1151/2022
УХВАЛА

13 квітня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на добровільно видане 08.04.2022 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: - мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 із сім-картою в ньому оператора «VODAFONE» № НОМЕР_3 .
В обґрунтування клопотання вказав, що є достатні підстави вважати, що у вказаному телефоні зберігається інформація яка містить відомості, що відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України та має ознаки речових доказів, тому накладення арешту на них необхідно з метою забезпечення їх збереження як речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є засобом чи знаряддям, предметом, доказом злочину та арешт майна допускається з метою забезпечення кримінального провадження, та збереження речових доказів.

У зв`язку з необхідністю проведення відповідних експертних досліджень, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного у клопотанні вилученого майна на даний час наявні підстави для ініціювання арешту майна.

У сторони обвинувачення існує розумна підозра вважати, що вилучені речі та предмети є речовими доказами та можуть містити в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також предметом, здобутим в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини поважності неявки суду не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, не явка слідчого та/або прокурора в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально - правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: - правову підставу для арешту майна; - можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); - можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); - розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); - розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; - наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000115 від 07.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року указом президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року Російська Федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.
Як встановлено, планування, фінансування та реалізація Російською Федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, Федеральної служби безпеки Російської Федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що одним із осіб, які, у період введення в Україні воєнного стану, надавав іноземній державі Російській Федерації, та її представникам, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, є ОСОБА_5 .
Зокрема встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений органом досудового розслідування час (однак не пізніше 24.02.2022), підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, а також з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, виправдовуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, з метою ведення підривної діяльності проти України, діючи умисно, почав здійснювати збір загально доступної для жителів міста інформації про об`єкти цивільної та військової оборони, а саме про місця розташування укріплених дорожніх контрольно-пропускних пунктів із озброєною охороною, призначених для оборони міста так зв. «блок-пости», захисні споруди, призначені для захисту людей від авіабомб і артилерійських снарядів так зв. «бомбосховища» та іншу інформацію щодо оборонно-військового характеру по м. Миколаєву, для її подальшої передачі представникам ЗС РФ.
Так, в період з 24 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи, що починаючи з 24.02.2022, в умовах агресивної війни Російської Федерації проти України, її розвідувальні органи та спеціальні служби ведуть проти України розвідувальну та підривну діяльність, передбачаючи, що його дії можуть завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, будучи достовірно обізнаним про те що його брат (повні установчі данні якого на даний час не встановлені), який проживає в м. Краснодар РФ являється представником вказаної іноземної держави, а також має сталі зв`язки з представниками збройних сил РФ, використовуючи програми для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет, передавав йому, на регулярній основі, вищевказану інформацію у вигляді скріншотів з «Googlе» - карт з нанесеними на них позначками щодо конкретного місця перебування того чи іншого об`єкта, для можливості їх подальшого знищення ЗС РФ, в т.ч. і за допомогою дистанційного ракетного озброєння.
Враховуючи ведення збройними силами РФ, починаючи з 24.02.2022 року, агресивної війни проти України з застосуванням невстановленої на даний час зброї різного зразку та калібрів, в т.ч. дистанційного ракетного озброєння, яка завдає удари по об`єктам критичної інфраструктури, а також цивільним об`єктам, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків, передача вищевказаної інформації представникам РФ, має негативні наслідки та завдає шкоди перш за все обороноздатності України, оскільки використовується для ураження (знищення) особового складу, військової техніки та майна збройних сил та правоохоронних органів України, планування бойових зіткнень та визначення необхідних для цього сил та засобів, проведення розвідувально-диверсійних заходів, тощо.
Встановлено, що протягом 24.02.2022 року - 07.04.2022 року, за результатами вищевказаних умисних злочинних дій збройних сил Російської Федерації проти основ національної безпеки України з застосуванням невстановленої на даний час зброї різного зразку та калібрів, в т.ч. ракетного озброєння, загинуло щонайменше 112 цивільних осіб та 382 військовослужбовців ЗС України, було зруйновано та пошкоджено велику кількість об`єктів критичної інфраструктури міста Миколаєва та області, а також цивільної та військової інфраструктури.
За наявності достатніх підстав, 08.04.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Зеленотропинське, Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованому та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , документованому паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області 28.04.2012 року, обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.
08.04.2022 року громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видано майно, яке належить йому, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 із сім-картою в ньому оператора «VODAFONE» № НОМЕР_3 .
З урахуванням того, що вилучене під час добровільної видачі ОСОБА_5 майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на добровільно видане 08.04.2022 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:мобільний телефон марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 із сім-картою в ньому оператора «VODAFONE» № НОМЕР_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 000115 від 07.04.2022 року.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7