ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1631/21
Провадження № 1-кп/553/90/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 15.04.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого оператором ПЧ-11, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :
15.04.2021 приблизно о 19 год. 40 хв. ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час відпочивали та вживали спиртні напої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Під час відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відбулася сварка на ґрунті ревнощів з приводу дружини ОСОБА_5 ОСОБА_8 , під час якої у обвинуваченого виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , взяв до правої руки кустарно виготовлений металевий предмет, зовні схожий на кастет-ніж, та умисно наніс чотири удари по тулубу, в область грудної клітини зліва ОСОБА_7 .

У результаті дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які умовно можливо розділити на три групи: перша група сліпі множинні проникаючі колото-різані рани грудної клітки зліва з ушкодженнями внутрішніх органів; рана шкіри №1 на грудній клітці зліва в проекції 5-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, переходить в рановий канал ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, з повним косо-вертикальним пересіченням хрящової тканини 4,5-го ребер, далі проникає в ліву плевральну порожнин, ушкоджуючи серцеву сорочку в ділянці правого шлуночка, ближче до верхівки та ушкоджує правий шлуночок через всі шари, де сліпо затухає; рана шкіри №2 на грудній клітці зліва в проекції 5-го міжребер`я по білягрудинній лінії, розташована вправо від рани №1, переходить у рановий канал, ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, та не повного косо-горизонтального розрізу 5-го ребра по нижньому краю, з пошкодженням міжреберних м`язів та поверхневим надрізом хряща 6-го ребра, де сліпо затухає; рана шкіри №3 в проекції 4-го міжребер`я по нижньому краю, по середньо-ключичній лінії, розташована вліво від рани №1, переходить в рановий канал, ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини, міжреберний м`яз 4-го ребра, далі проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи середню частину верхньої долі лівої легені, яка прикриває серцеву сорочку в проекції лівого передсерця, далі ушкоджує серцеву сорочку в ділянці лівого передсерця та ушкоджує ліве передсерця через всі шари, де сліпо затухає; рана шкіри №4 грудної клітки зліва в проекції 10-11 ребер зліва по лопатковій ліній ушкоджує на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини, проникаючи в глибину по направленню до остистих відростків хребта, де сліпо затухає, що призвели до смерті потерпілого; друга група рана 3-го пальця правої кисті основної фаланги; третя група крововиливи в м`які тканини правої лопатки.

ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги був доставлений до КП «Перша міська клінічна лікарня ПМР», де помер внаслідок гострої крововтрати , яка розвинулась внаслідок множинних проникаючих колото-різаних грудної клітки зліва з ушкодженням внутрішніх органів.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнаючи себе винним показав, що наносив потерпілому удари, але не пам`ятає їх кількість та місце нанесення, бо був схвильований.

Так, ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_8 є його дружиною, вона 14.04.2021 не ночувала вдома, до цього дев`ять років не вживала алкоголь. 15.04.2021 ОСОБА_5 повернувся з роботи приблизно о 15 год., до нього прийшли знайомі та сказали, що знають де його дружина та відвели його до місця мешкання ОСОБА_9 , де на той час знаходилась ОСОБА_8 , це було приблизно о 16 год. Спочатку двері квартири відкрив ОСОБА_7 , а потім вийшов ОСОБА_9 , його дружина була сильно напідпитку але погодилась піти додому, проте потерпілий заперечив проти її уходу та зачинив двері. Вони залишились у квартирі ОСОБА_9 та близько 2-3 годин продовжували вживати алкоголь, потім прийшов ОСОБА_11 . Обвинувачений алкоголь не вживав. Під вечір ОСОБА_7 почав агресивно поводитись у відношенні до обвинуваченого, взяв кухонний ніж кидався на нього, та він ухилився. Обвинувачений згадав про свій ніж, який постійно носив з собою та вдарив ОСОБА_7 в плече, ніж в останнього випав на підлогу біля дивану. ОСОБА_9 та його співмешканка ОСОБА_12 в цей час спали на дивані. Після цього дружина сказала йому піти, а потім приїхала поліція. Обвинувачений показав, що не пам`ятає точну кількість нанесених ним ударів, можливо 1-2 чи 3 удари, але ствердив, що вони з ОСОБА_7 стояли прямо обличчям один до одного і удари прийшлись у ліве плече, а він думав що захищається і наміру вбивати не мав. Потім він відкинув ніж під диван. Після нанесення ним удару ОСОБА_7 випустив ніж та схопився за плече, сів на крісло.

Обвинувачений вказав, що знаходився у помешканні ОСОБА_9 приблизно три години, ОСОБА_7 висловлював образи на його адресу, на кшталт того що ОСОБА_8 є його дівчиною, сварився з ОСОБА_11 через жінку на ім`я ОСОБА_13 . Він був тверезий, інші присутні у сильному алкогольному сп`янінні. Пояснив, що відчуває вину, шкодує.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала що є матір`ю померлого ОСОБА_7 , з обвинуваченим не знайома. Її син був добрим, був її опорою, допомагав. Востаннє вони спілкувались 15.04.2021, син пішов з роботи та не повернувся, знає що він був у ОСОБА_9 .

Потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди та компенсацію моральної шкоди, який вона підтримала у повному обсязі.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 (дружина обвинуваченого) показала, що з ранку приблизно з 10 год. була в гостях у ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_12 , яка є її колишньою сусідкою, ще був присутній ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , вони випивали. Через деякий час під вечір знайомі привели туди її чоловіка ОСОБА_5 , сказали йому, що вона його зраджує. Свідок вказала, що злякалась чоловіка, не хотіла йти додому та за неї заступились присутні, в тому числі ОСОБА_7 . Чоловік в цей день вже вживав алкоголь.

Під час перебування у помешканні Нежальського, між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 була бійка через ОСОБА_12 , та вона припинилась. Образливо ОСОБА_7 у відношенні її чоловіка не висловлювався, ОСОБА_5 ножом не погрожував, а сидячі у кріслі «грався» ним, це був кухонний ніж звичайний металевий, яким господарі квартири різали хліб. Спочатку ОСОБА_5 не був агресивний, але потім розізлився. Вони з ОСОБА_7 сиділи напроти один одного, господарі квартири лежали на дивані. Раніше були випадки коли вона не ночувала вдома і з цього приводу між нею та ОСОБА_5 були конфлікти.

ОСОБА_5 мов би по дружньому обійняв ОСОБА_7 лівою рукою за плече та наніс йому три удари ножом, який напевно приніс із собою, достав з карману куртки. Цей ніж свідок бачила раніше вдома, він трикутної форми схожий на наконечник спису. Куди ніж подівся далі не бачила. Після нанесення ударів ОСОБА_7 присів у крісло, нахилив голову. Вона сказала чоловіку йти додому, сама залишилась у квартирі, викликали швидку. Спочатку з квартири пішов ОСОБА_11 а потім вже вона.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що з обвинуваченим вони не були знайомі, його дружину бачив двічі, з нею його познайомила співмешканка.

Показав, що обставини пам`ятає погано, бо багато випив, але згадує, що хтось розповів обвинуваченому про зраду дружини, він прийшов до квартири ОСОБА_9 . Дружина обвинуваченого не хотіла щоб пускали її чоловіка, кричала. Всі вони вживали алкоголь. ОСОБА_5 сидів на дивані, напроти нього у кріслі ОСОБА_7 , між ними була словесна перепалка. Потім свідок заснув та його розбудив ОСОБА_11 , вони разом викликали швидку. Була кров, потерпілий лежав на полу та тримався за груди, ОСОБА_11 дав потерпілому якусь ганчірку і вони тримали її там, де печінка, але виявилось, що рана була вище. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 конфлікту не було.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_10 показала суду, що знає обвинуваченого та його дружину як сусідів, вони спілкувались. Вона була вдома у ОСОБА_9 , з яким на той час проживала, зранку їй зателефонувала ОСОБА_8 та прийшла до них у гості, ще був ОСОБА_7 , всі вони вживали в той день алкоголь. Через деякий час прийшов ОСОБА_5 щоб забрати дружину, але вона не хотіла йти та він залишився. Спочатку ОСОБА_5 поводився нормально, сварок не було, всі випивали, вона з ОСОБА_7 ще ходили до магазину купили 2 пляшки горілки. Потім ОСОБА_10 заснула та її розбудила поліція, на той час у квартирі була лише вона та ОСОБА_9 , від якого вона дізналась що ОСОБА_7 у лікарні та про ножове поранення, біля дивану була кров.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої та свідків, винуватість ОСОБА_5 підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами:

витягом з ЄРДР № 0000168 від 15.04.2021 щодо нанесення ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , ударів металевим предметом зовні схожим на ніж ОСОБА_7 , від яких настала смерть останнього;

рапортом від 15.04.2021 про надходження зі служби «102» повідомлення про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:06 у відділенні хірургії 1 МКЛ помер ОСОБА_7 , діагноз поранення гострим предметом у область грудної клітини отриманим о 19:55;

протоколом обшуку від 15.04.2021, за яким у період з 23:15 15.04.2021 до 03:22 16.04.2021 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого пошкоджень вхідних дверей виявлено не було та на місці вилучено змиви, предмети, одяг зі слідами РБК, металевий ніж та металевий предмет у вигляді кастета-ножа, а також інші предмети;

протоколом огляду від 16.04.2021, згідно з яким у приміщенні санітарної частини хірургічного відділення 1 МКЛ м.Полтави було оглянуто труп ОСОБА_7 на тілі якого виявлені після операційні шви та тілесні ушкодження на задній лівій частині (лопатці), на лівій половині грудної клітини;

висновком судово-медичної експертизи №365 від 11.05.2021, за яким при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_7 на його тілі виявлено тілесні ушкодження, які умовно можливо розділити на три групи: перша група: сліпі множинні проникаючі колото-різані рани грудної клітки зліва з ушкодженнями внутрішніх органів; рана шкіри №1 на грудній клітці зліва в проекції 5-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії, переходить в рановий канал ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, з повним косо-вертикальним пересіченням хрящової тканини 4,5-го ребер, далі проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи серцеву сорочку в ділянці правого шлуночка, ближче до верхівки та ушкоджує правий шлуночок через всі шари, де сліпо затухає, рановий канал орієнтований спереду назад косо-вертикально по відношенню до вертикальної осі тулубу; рана шкіри №2 на грудній клітці зліва в проекції 5-го міжребер`я по білягрудинній лінії, розташована вправо від рани №1, переходить у рановий канал, ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, та не повного косо-горизонтального розрізу хряща 5-го ребра по нижньому краю, з пошкодженням міжреберних м`язів та поверхневим надрізом хряща 6-го ребра, де сліпо затухає, рановий канал орієнтований спереду назад, косо-горизонтально по відношенню до вертикальної осі тулубу; рана шкіри №3 в проекції 4-го міжребер`я по нижньому краю, по середньо-ключичній лінії, розташована вліво від рани №1, переходить в рановий канал, ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини, міжреберний м`яз 4-го ребра, далі проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи середню частину верхньої долі лівої легені, яка прикриває серцеву сорочку в проекції лівого передсерця, далі ушкоджує серцеву сорочку в ділянці лівого передсерця та ушкоджує ліве передсерця через всі шари, де сліпо затухає, рановий канал орієнтований спереду назад, дещо знизу вверх в горизонтальному положенні; рана шкіри №4 грудної клітки зліва в проекції 10-11 ребер зліва по лопатковій ліній ушкоджує на своєму шляху шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини, проникаючи в глибину по направленню до остистих відростків хребта, де сліпо затухає, рановий канал орієнтований зліва направо, косо-горизонтально, які за своїм характером являються прижиттєвими, утворилися від дії плоского двостороннє-гострого колюче-ріжучого предмета, з достатньою силою прикладення для їх утворення, стосовно живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого; друга група: рана 3-го пальця правої кісті основної фаланги, яка стосовно живої особи носить ознаки легкого тілесного ушкодження, яке потягло за собою короткочасний розлад здоров`я; третя група: крововиливи в м`які тканини правої лопатки, які стосовно живої особи носить ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок сліпих множинних проникаючих колото-різаних ран грудної клітки зліва з ушкодженням внутрішніх органів. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації, яка стосовно живої особи може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння;

висновком судово-медичної експертизи №363 від 20.04.2021, за яким у ОСОБА_5 встановлене тілесне ушкодження у вигляді пошкрябини ІІІ міжпальцевого проміжку правої кисті, яка утворилась від дії колюче-ріжучого предмета, яким міг бути і ніж і будь-який інший предмет з подібною характеристикою, в напрямку спереду-назад і з незначною силою та можливо в строк та за обставин вказаних у висновці і кваліфікується як легке тілесне ушкодження, яке могло утворитись і при самозахисті, знаходиться в досяжній ділянці для самоспричинення;

висновком судово-медичної експертизи №365-а від 27.05.2021, за яким покази дані підозрюваним ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту від 21.04.2021 не суперечать даним судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_7 в частині локалізації, характеру та часу нанесення тілесних ушкоджень в ділянку грудної клітки зліва по передній поверхні, але суперечать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 в частині механізму, ходу ранових каналів та кількості нанесення тілесних ушкоджень;

висновком судово-медичної експертизи №365-б від 09.06.2021, згідно з яким покази дані свідком ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 21.05.2021 не суперечать даним судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_7 в частині механізму, локалізації, характеру ходу ранових каналів, кількості нанесення тілесних ушкоджень, часу нанесення тілесних ушкоджень в ділянку грудної клітки зліва по передній поверхні;

висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 за №582 від 23.04.2021;

висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_5 за №583 від 23.04.2021;

висновком судово-імунологічної експертизи №584 від 12.05.2021, за яким на кофті з капюшоном виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_7 , кров з цих слідах може походити від ОСОБА_5 при умові наявності в нього зовнішньої кровотечі на час події;

висновком судово-імунологічної експертизи №675 від 21.05.2021, за яким на куртці, що вилучена у ОСОБА_5 знайдена кров людини, яка може належати як потерпілому так і ОСОБА_5 , при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі;

висновками судово-імунологічної експертизи №676 від 25.05.2021, №585 від 07.05.2021, згідно з якими на лівому кросівку, флісовій кофті коричневого кольору, що вилучені у ОСОБА_5 знайдена кров людини, яка може походити як від потерпілого так і від ОСОБА_5 , при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі; на правому кросівку кров не знайдена;

висновком судово-імунологічної експертизи №588 від 27.04.2021, за яким на змивах з правої та лівої рук ОСОБА_5 кров не знайдена;

висновком судово-імунологічної експертизи №589 від 12.05.2021, згідно з яким на змиві, зі згустків біля дивану знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 , та від ОСОБА_5 , при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на час події;

висновком судово-імунологічної експертизи №586 від 07.05.2021, згідно з яким на металевому кухлі знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 , та від ОСОБА_5 , при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на час події;

висновками судово-імунологічної експертизи №591 від 12.05.2021, №590 від 12.05.2021, за якими на вирізі з пакету «АТБ», вирізі з підковдри та вирізі з обивки дивану, вирізах з простирадла, покривала, ковдри знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

висновком судово-імунологічної експертизи №587 від 12.05.2021, за яким на кофті білого кольору, вилученій за адресою: АДРЕСА_2 знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 , та від ОСОБА_5 , при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі на час події;

за висновком судово-медичної цитологічної експертизи №179 від 21.05.2021, на ножі крові не виявлено, клітин, придатних для цитологічного дослідження не знайдено;

висновком судово-медичної експертизи слідів слини ОСОБА_5 за №197 від 25.05.2021;

висновком судово-медичної експертизи слідів на 18 недопалках №132 від 25.05.2021,

висновками судово-медичної експертизи №131 від 11.05.2021 та №130 від 18.05.2021 піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №93-МК від 31.05.2021, згідно з яким проведенням експертизи кофти ОСОБА_7 та кастет-ножа виявлено: на кофті по передній поверхні зліва два пошкодження, а по задній зліва одне пошкодження, які є колото-різаними і утворились від дії плоского, колюче-ріжучого предмету, клинок якого має гостре лезо, найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка біля 29 мм. Колото-різані пошкодження на кофті могли утворитись від дії клинка костет-ножа, наданого на дослідження;

висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №92-МК від 31.05.2021, за яким при експертизі клаптиків шкіри і хрящових частин 4,5,6,7 ребер від трупа ОСОБА_7 та кастет-ножа виявлені колото-різані рани і ушкодження на ребрах, які могли утворитись від дії клинка кастет-ножа, наданого на дослідження;

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 21.05.2021 за участі свідка ОСОБА_8 під час якого остання детально розповіла та показала на місці про обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 21.04.2021 за участі підозрюваного ОСОБА_8 ;

картою виїзду швидкої медичної допомоги №72277 від 15.04.2021, за якою було здійснено виїзд на АДРЕСА_1 , щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та встановлено попередній діагноз відкрита рана грудної клітини, венозно-артеріальна кровотеча, ножове поранення.

Також у кримінальному провадженні були проведені судово-трасологічні експертизи від 17.05.2021 та 18.05.2021, за висновками яким на наданих на дослідження предметах (запальничка, скляні та пластикові пляшки) слідів пальців та долонних поверхонь не виявлено, на пляшці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шести скляних пляшках та однієї пластикової виявлені окремі папілярні лінії, що не утворюють слідів папілярних узорів і непридатні для ідентифікації за ними особи, сліди папілярних узорів пальців рук на скляній чарці залишені не потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта від 02.06.2021 №204 про проведення судово-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи, на момент експертизи ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, чи іншого хворобливого стану психіки і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу інкримінованого діяння, ОСОБА_14 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На момент вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_5 не перебував в стані фізіологічного афекту чи в іншому особливому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для відмежування вбивства та умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, повинні ретельно досліджуватися докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

З огляду на встановлені судом обставини, кількість, характер і локалізацію поранень, які були нанесені у ліву частину грудної клітини кастет-ножом, який обвинувачений приніс с собою, поведінку обвинуваченого після їх нанесення, суд вважає, що в даному випадку умисел обвинуваченого охоплювався саме позбавленням життя потерпілого.

При цьому суд критично ставиться до показань обвинуваченого щодо хвилювання, самозахисту, механізму заподіяння поранень, оскільки вони спростовуються іншими дослідженими доказами, в тому числі низкою проведених у справі експертиз, протоколами відтворення, показами свідків, які були очевидцями.

Так свідок ОСОБА_8 показала суду, що потерпілий не погрожував обвинуваченому, але тримав в руці ніж. Спочатку обвинувачений був спокійний, але згодом розізлився і свідок бачила як він дістав свій ніж та наносив удари лівою рукою потерпілому. Аналогічні покази свідок надала в ході проведення слідчого експерименту та які за висновком експертизи не суперечать даним судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_7 в частині механізму, локалізації, характеру ходу ранових каналів, кількості нанесення тілесних ушкоджень, часу нанесення тілесних ушкоджень в ділянку грудної клітки зліва по передній поверхні.

Сам ОСОБА_5 пояснив, що має з дружиною гарні стосунки і вона не має причин його оговорювати.

У свою чергу, згідно з висновком судово-медичної експертизи, надані обвинуваченим покази при проведенні слідчого експерименту суперечать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 в частині механізму, ходу ранових каналів та кількості нанесення тілесних ушкоджень, а при проведенні судово-психіатричної експертизи було відхилено можливість перебування обвинуваченого у стані фізіологічного афекту чи в іншому особливому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку.

Окрім того, як встановлено судом і це підтвердив як обвинувачений так і допитані свідки, ОСОБА_5 прибув до квартири ОСОБА_9 для того щоб забрати дружину, але коли вона відмовилась йти, залишився. Там же знаходився потерпілий ОСОБА_7 .

З показів свідка ОСОБА_9 слідує, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 була словесна перепалка. В той же час, допитані свідки показали, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 не було гострого конфлікту, свідок ОСОБА_8 залишалась у квартирі і після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень і пішла звідти в слід за ОСОБА_11 .

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (потерпілому ОСОБА_7 ).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання має посередні характеристики, під спостереженням лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений визнаючи себе винним та висловлюючи жаль, мав різні версії подій, що відбувались, змінював покази, тому на переконання суду така поведінка не може свідчити про реальність щирого каяття обвинуваченого.

Водночас, згідно з матеріалами справи обвинуваченим були вжиті заходи щодо частково відшкодування шкоди потерпілій в частині матеріальних збитків, тому суд може врахувати в якості пом`якшуючої покарання обставини часткове добровільне відшкодування збитку.

Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та обставину, яка його пом`якшує, думку потерпілої, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

При цьому справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
. Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні складають 3775,64 грн (т.2 а.с.150,160,172,183).

За ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2021 (т.2 а.с.54,99) у даному кримінальному провадженні було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2021 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та згідно із матеріалами справи останнього фактично затримано 15.04.2021.

За таких обставин, в межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід, а від так у строк покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 15.04.2021 до винесення вироку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого було пред`явлено цивільний позов про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди, яка оцінена потерпілою у 1000000 грн та 4843,03 грн майнової шкоди.

Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вмотивовані потерпілою глибиною та тривалістю душевних страждань, вимушеністю змін у житті, внаслідок раптової смерті її сина., який був її опорою у житті. Розмір майнової шкоди визначено потерпілою вартістю витрат, які вона понесла на поховання.

Обвинувачений цивільний позов потерпілої визнав повністю.

Вирішуючи заявлений позов, суд зазначає, що згідно із ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Водночас, згідно з положеннями ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання, а саме залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з дотриманням вимог розумності і справедливості.

Щодо обґрунтованості позову, суд виходить з того, що факт заподіяння такої шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що беззаперечно смерть рідної людини, це невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання безстроково. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи і будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням.

Згідно з матеріали справи, обвинуваченим добровільно було відшкодовано потерпілій 5000 грн в рахунок витрат на поховання, що підтверджується наданою потерпілою розпискою.

Беручи до уваги визнання обвинуваченим позову в повному обсязі та відшкодування майнової шкоди на поховання, враховуючи характер кримінального правопорушення, глибину моральних страждань потерпілої, що викликані втратою близької людини, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов частково в межах компенсації моральної шкоди у заявленому розмірі.

Також потерпілою було заявлено клопотання про стягнення з обвинувачених понесених нею витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат понесених потерпілою, суд зазначає, що згідно із ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.
В ч.1 ст.124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Від так, потерпілий від кримінального правопорушення має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги потерпілою стороною надано до суду відповідні докази, а саме: договір про надання правничої допомоги від 22.06.2021, акт прийняття-передачі наданих послуг від 23.06.2021 та квитанцію від 22.06.2021 про сплату гонорару в сумі 2000 грн.
Вказані документи повністю підтверджують проведену адвокатом роботу по захисту інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.
Витрати на правову допомогу на суму 2000 грн є співмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, з огляду на що підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 03.08.2022.

У строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.04.2021 по 02.08.2022 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Скасувати арешт, накладений за ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2021 на тимчасово вилучене майно.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 3775,64 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану кримінальним правопорушенням компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000000 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені нею процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.
Речові докази у справі:

- майно ОСОБА_9 , ОСОБА_5 повернути власникам,

- зразки змивів крові, пляшки, недопалки, запальничку, вирізи з тканин, зрізи нігтьових пластин, металевий ніж, кастет-ніж, скляні чарки знищити,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Полтави. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1