Справа № 576/2040/16-к
Провадження № 1-о/577/8/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" червня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі (а.с. 185-188 т. 6).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2018 року вказаний вирок суду був залишений без змін (а.с. 52 т. 7).

14 січня 2022 року ОСОБА_7 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року.

Вимоги своєї заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року є необґрунтованим і незаконним, винесений з порушенням вимог ст. ст. 33, 92 Конституції України та норм КПК України. Так, у 2020 році йому стало відомо про наявність рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року щодо офіційного тлумачення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, а також стало відомо про порушення особами, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо нього, вимог КПК України в частині порядку отримання, збирання та використання доказів у вказаному кримінальному провадженні. Так ні органом досудового розслідування, ні під час судового розгляду кримінального провадження не були перевірені показання ОСОБА_8 щодо листування осіб, спілкування за телефоном, отримання смс-повідомлень.

Також при розгляді кримінального провадження, було порушено його право, гарантоване ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання і право вільно залишати територію України, та втручання у вказане право не може бути спростовано Кримінальним судом України. Він не мав бажання повертатися в Україну. Проте за рішенням Кримінального суду України від 18 червня 2013 року щодо його видачі Україні, він безпідставно був повернутий в Україну 29 серпня 2013 року. При цьому прохає врахувати, що він не був депортований з Російської Федерації, а був у 2013 році виданий Україні. Також прохає стягнути на його користь з держави України в рахунок відшкодування заподіяної йому незаконним засудженням моральної шкоди 410 000 грн, а також обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2022 року ОСОБА_7 був видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду, оскільки він, незважаючи на неодноразові попередження головуючого судді, порушував порядок в залі судового засідання та не підкорявся розпорядженням головуючого.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 вимоги заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року за нововиявленими обставинами підтримала та уточнила, що нововиявленими обставинами, про які йде мова у заяві ОСОБА_7 , є покладення в основу вироку суду від 10 травня 2017 року неправдивих показань свідка ОСОБА_8 , наданих нею в судовому засіданні, а також порушення вимог ст. 33 Конституції України при вирішенні питання про видачу компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 державі Україна. ОСОБА_7 прохає переглянути вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року за нововиявленими обставинами з підстав того, що на даний час наявні інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду кримінального провадження та при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року.

Прокурор заперечує проти задоволення вказаної заяви, оскільки вважає, що обставини, на які ОСОБА_7 посилається у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без її участі, зазначивши, що проти задоволення вказаної заяви заперечує.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є процедурою перегляду судових рішень лише у випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вказані юридичні факти мають перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовувати через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

За змістом норм КПК України, які регулюють провадження за нововиявленими обставинами, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 після закінчення досудового розслідування були відкриті матеріали досудового розслідування кримінального провадження, надана можливість ознайомитися з ними та заявити клопотання (а.с. 287-295 т. 1, а.с. 10 т. 6).

ОСОБА_7 також була надана можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а також із Журналами, аудіо- та відеозаписами судових засідань (а.с. 149, 197, 199, 201 т. 6).

Свідок ОСОБА_8 була допитана в судовому засіданні 16 лютого 2017 року (а.с. 141-147 т. 6) та повторно допитана в судовому засіданні 05 квітня 2017 року. При цьому свідок ОСОБА_8 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання та приведена до присяги (а.с. 176 т. 6).

На показання вказаного свідка, які були надані під час судового розгляду кримінального провадження, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 та сам ОСОБА_7 посилалися в своїх апеляційних скаргах (а.с. 213-214, 224-226 т. 6 ) та вказаним показанням була надана оцінка Апеляційним судом Сумської області при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 (а.с. 52-54 т. 7).

Належного підтвердження своїх доводів у частині надання свідком ОСОБА_8 завідомо неправдивих показань, а також щодо її змови з органами досудового розслідування та суду, засудженим ОСОБА_7 та його захисником суду надано не було.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом були досліджені відповідні клопотання та ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів (а.с. 171-182 т. 1).

Доводи ОСОБА_7 та його захисника щодо недотримання під час досудового розслідування кримінального провадження вимог КПК України та не здійснення дій щодо перевірки з`єднань за номерами мобільних телефонів потерпілої, а також щодо перевірки СМС-повідомлень, що були відправлені потерпілою, також були предметом розгляду Апеляційного суду Сумської області, та не знайшли свого підтвердження, оскільки, судом апеляційної інстанції було встановлено, що слідчим були подані відповідні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів Північного ТУ ПрАТ «МТС Україна», які були розглянуті слідчим суддею 19 червня 2013 року і в той же день направлені слідчим для виконання. Також судом апеляційної інстанції був зроблений висновок, що слідчим виконано всі необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у даному кримінальному провадженні (а.с. 52-54 т. 7).

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_7 про порушення під час досудового розслідування кримінального провадження його права, гарантованого ст. 33 Конституції України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України, то з матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою старшого слідчого СВ Глухівського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 від 10 липня 2013 року, ОСОБА_7 був оголошений в розшук (а.с. 133-134 т. 1).

Як вбачається з довідки УМВС України в Сумській області від 28 серпня 2013 року ОСОБА_7 перебував в регіональному та міжнародному розшуку. В регіональний розшук ОСОБА_7 був оголошений Глухівським МВ УМВС України в Сумській області 11 липня 2013 року (оперативно-розшукова справа № 304) за вчинення злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Постанова про оголошення у міжнародний розшук була винесена Глухівським МВ УМВС України в Сумській області 18 липня 2013 року та була направлена через МВС України до МВС Російської Федерації (а.с. 138 т. 1).

29 серпня 2013 року слідчий Глухівського МВ УМВС в Сумській області 29 серпня 2013 року ОСОБА_11 звернувся із клопотанням до компетентних органів Російської Федерації про видачу (екстрадицію) у зв`язку з кримінальним переслідуванням правоохоронним органам України ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с.165-167 т.1).

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2013 року до ОСОБА_7 на строк 60 днів був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 185-186 т. 1).

Відповідно до ухвали Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2014 року ОСОБА_7 , який за інформацією, наданою Глухівським МВ УМВС України в Сумскій області від 31 жовтня 2014 року за вих. № 16297, перебуває у міжнародному розшуку з 20 жовтня 2013 року, а за повідомлення Українського бюро Інтерполу УМВС України в Сумській області від 25 жовтня 2013 року за вих. № 34/806, оголошений у міжнародний розшук, з метою арешту та екстрадиції, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 191 т. 1).

Розпорядженням Міністерства юстиції Російської Федерації від 11 листопада 2014 року № 7263-рн визнано перебування (проживання) в Російській Федерації ОСОБА_7 , громадянина України, небажаним терміном до 11 серпня 2018 року (а.с. 195 т. 1).

Постановою Ярославського прокурора з нагляду за додержанням законів в виправних установах Ярославської області Російської Федерації від 10 серпня 2015 року постановлено взяти ОСОБА_7 , який за вироком Останкінського районного суду м. Москви від 12 листопада 2013 року відбував покарання у виді позбавлення волі на строк два роки в установі відбування покарань на території Російської Федерації, під варту терміном на два місяці (а.с.197 т. 1).

У подальшому постановами Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 09 жовтня 2015 року та від 08 лютого 2016 року термін тримання під вартою ОСОБА_7 неодноразово був продовжений для забезпечення можливості його видачі правоохоронним органам України (а.с. 199-207 т. 1).

Як вбачається з постанови Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 08 лютого 2016 року судом встановлено, що ОСОБА_7 для отримання громадянства Російської Федерації до компетентних органів Російської Федерації не звертався. Рішенням УФМС Росії по Ярославській області від 15 січня 2016 року та від 18 січня 2016 року ОСОБА_7 було відмовлено у наданні йому статусу біженця та наданні тимчасового притулку на території Російської Федерації (а.с. 207 т. 1)

Постановою заступника Генерального прокурора Російської Федерації від 24 березня 2016 року задоволений запит Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_7 для притягнення його до кримінальної відповідальності п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 230 т. 1).

Згідно постанови Ярославського обласного суду Російської Федерації від 13 травня 2016 року постанову заступника Генерального прокурора Російської Федерації від 24 березня 2016 року про видачу ОСОБА_7 за запитом Генеральної прокуратури України для притягнення його до кримінальної відповідальності п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_7 без задоволення (а.с.213-215 т. 1).

Апеляційною ухвалою Верховного Суду Російської Федерації від 12 липня 2016 року постанову Ярославського обласного суду Російської Федерації від 13 травня 2016 року залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_7 , - без задоволення (а.с. 218-221 т. 1).

Як вбачається з постанови Ярославського прокурора по нагляду за дотриманням законів у виправних установах від 02 серпня 2016 року, строк для передачі ОСОБА_7 правоохоронним органам України був встановлений з 11 серпня 2016 року до 25 серпня 2018 року (а.с. 226-227 т. 1).

ОСОБА_7 був переданий представникам МВС України 17 серпня 2016 року, що підтверджується відповідним актом від 17 серпня 2016 року (а.с. 228 т. 1).

Вищевказані докази були досліджені Конотопським міськрайонним судом Сумської області під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином наведені засудженим ОСОБА_7 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року відомості, були відомі під час розгляду справи Конотопським міськрайонним судом Сумської області та були предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.

Із заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку вбачається, що він не згоден з вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, а тому бажає, щоб вказаний вирок був переглянутий за нововиявленими обставинами.

Відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім того, кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних справах. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадку, якщо вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.

Обставини, на які ОСОБА_7 посилається як на підставу перегляду вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року, на думку суду, з огляду на вимоги ст. 459 КПК України, не є нововиявленими. Вказані обставини фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні та вимоги їх переоцінки щодо події злочину, винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину. передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Що стосується вимог ОСОБА_7 про стягнення на його користь з держави України в рахунок відшкодування заподіяної йому незаконним засудженням моральної шкоди 410 000 грн, то вказане питання має бути розглянуте в порядку цивільного судочинства, а вимога ОСОБА_7 щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає вирішенню при розгляді заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також, враховуючи загальні засади кримінального провадження, суд вважає, що заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459, 461, 467 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СуддяОСОБА_1