ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 березня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000854 від 27.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 березня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000854 від 27.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України.
Вилучений транспортний засіб марки «DAEWO LANOS» з номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повернуто власнику ОСОБА_6 .
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану ухвалу прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано, що транспортний засіб«DAEWO LANOS» з номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 постановою слідчого визнано речовими доказами та в розумінні ст. 98 КПК України можуть використовуватися як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою їх збереження є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Зазначає, що ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України використовував підроблені документи під час виїзду закордон у період воєнного стану, пересуваючись на вищевказаному автомобілі, який є основним речовим доказом вчинення злочину.
__________________________________________________________________________
ЄУНСС: 714/211/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Провадження №11-сс/822/82/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено правової підстави накладення арешту на таке майно, не доведено, що вилучені транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні, тобто, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності, є засобом або знаряддям його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході судового розслідування.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею в цілому дотримані.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що до ЄРДР за №0000854 від 27 березня 2022 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб «DAEWO LANOS» з номерним знаком НОМЕР_1 на момент виявлення перебував у користуванні ОСОБА_9 , а власником є ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником транспортного засобу «DAEWO LANOS» з номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 ( а.с.19).

Постановою слідчого від 27 березня 2022 року дані транспортний засіб та свідоцтво визнано речовими доказами ( а.с17).

Відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України настає зокрема, за підроблення або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також за використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, колегія судів звертає увагу, що санкцією ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу у розмірі, який би перевищував 3 тис. неоподатковуваних мінімумів громадян і вказана стаття не зазначена у переліку кримінальних правопорушень у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за скоєння цього кримінального проступку спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 3 та ч. 4 ст.358 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання, не передбачена.

Доводи прокурора про те, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні колегія суддів оцінює критично та зазначає, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію не є предметом чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнання транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію речовими доказами в даному кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності арешту транспортного засобу «DAEWO LANOS» з номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 в контексті внесених в ЄРДР кримінальних правопорушень за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Твердження прокурора про те, що накладення арешту на вказане майно сприятиме здійсненню досудового розслідування не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що, як слідчим у поданому клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі не зазначались будь-які процесуальні дії, які потрібно буде вчинити з використанням вказаного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим у поданому клопотанні та інших матеріалах справи не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо порушень слідчим суддею норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 березня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000854 від 27.03.2022 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_11 Станковська

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

08.04.2022 року
(дата засвідчення копії)