КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2979/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзвязку «EasyCon» в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року,
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Цунамі» ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна, тимчасово вилученого 13.04.2021 року за результатами проведення обшуку у ТОВ «Цунамі» () за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Селянська, земельна ділянка 48А.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13.04.2021 року за результатами проведення обшуку у ТОВ «Цунамі» () за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Селянська, земельна ділянка 48А.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого є такою, що постановлена за невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту, що встановлюється під час кримінального провадження, а саме незаконній порубці дерев, перевезенні, зберіганні та здобутті незаконно порубаних дерев.

При цьому процесуальний керівник звертає увагу суду, що вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року. Зокрема постановою слідчого СВ СУ ГУ НП у Вінницькій області від 04.04.2021 року та в подальшому після визначення підслідності за Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань постановою слідчого ГСУ ДБР від 24.06.2022 року. Крім того 24.06.2022 року постановою слідчого призначено судову почеркознавчу та судову комп`ютерно-технічну експертизу по вилучених під час обшуку документах та електронних носіях інформації.

Як зазначає апелянт, зв`язку з тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.05.2022 року скасовано арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно, виникла необхідність у повторному зверненні з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи власної апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі», який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 04.09.2020, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

13.04.2021 року в ході досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2021 року проведено обшук у ТОВ «Цунамі» () за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Селянська, земельна ділянка 48А, в ході якого виявлено та вилучено ряд речей та документів, перелік яких міститься в клопотанні прокурора та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

14.04.2021 року слідчим СВ СУ ГУ НП у Вінницькій області вищевказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року.

16.05.2021 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на вищезазначене майно.

15.09.2021 року заступником Генерального прокурора визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року за Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань.

25.05.2022 року у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

26.05.2022 року ухвалю слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області.

24.06.2022 року постановою слідчого ГСУ ДБР вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року.

25.06.2022 року вказані речі та документи оглянуті на підставі доручення слідчого.

29.06.2022 року речі та документи, вилучені під час проведення обшуку 13.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 передані представнику ТОВ «Цунамі».

29.06.2022 року прокурор у кримінальному провадженні звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про повторне накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 13.04.2021 року за результатами проведення обшуку у ТОВ «Цунамі» () за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Селянська, земельна ділянка 48А.

У клопотанні процесуальний керівник зазначив, що існує необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

13.07.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні, слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що в арешті є потреба, оскільки відсутні докази того, що майно, на яке просять накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на вилучене під час обшуку у ТОВ «Цунамі» майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів недостатньо для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 167 КПК України для накладення арешту на майно.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що речі та документи, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

В той же час, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України. Більш того, процесуальний керівник навіть не конкретизував для запобігання яких конкретно ризиків у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт. При цьому не надав доказів щодо існування таких ризиків, зокрема можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, майно було вилучене ще 13.04.2021 року, тобто в органу досудового розслідування було достатньо часу, аби провести усі необхідні слідчі та процесуальні дії, призначити та провести усі необхідні дослідження та експертизи з використанням арештованих речей та документів.

Більше того, за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вилучені речі та документи мають до розслідуваних кримінальних правопорушень, і колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як клопотання про арешт майна та постанова про визнання предметів речовими доказами самі по собі не є доказом будь-яких обставин.
У даному клопотанні процесуальний керівник лише посилався на існування постанови про визнання вилучених речей та документів речовими доказами та описав фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, однак при цьому не навів доводів, у чому саме полягає доказова інформація вилучених об`єктів майна.
Саме тому колегія суддів погоджується висновками слідчого судді щодо недоведеності стороною обвинувачення необхідності у накладені арешту на вилучене майно та вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту вищевказаного майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність останніх у даному кримінальному провадженні, а прокурор, обґрунтовуючи подане клопотання про арешт майна, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Крім того колегія суддів приймає до уваги той факт, що речі та документи, вилучені в ході проведення обшуку на даний час повернуті органом досудового розслідування власнику.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна тимчасово вилученого 13.04.2021 року за результатами проведення обшуку у ТОВ «Цунамі» () за адресою: Волинська обл., Рожищенський р-н, м. Рожище, вул. Селянська, земельна ділянка 48А, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4