ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1424/22 Справа № 192/92/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць із застосуванням ст. 71 КК України. При цьому, у вироку Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року зазначено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, востаннє згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців. Вказаним вироком міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , у зв`язку із призначенням покарання у виді обмеження волі, у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» скасовано та звільнено з-під варти в залі суду негайно. В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано термін знаходження під вартою з 19 листопада 2019 року по 15 квітня 2020 року з розрахунку один день позбавлення волі дорівнює двом дням обмеження волі. Покарання призначене даним вироком засуджений не відбув. Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнається винним за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року вчинені засудженим до повного відбуття покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року.

Водночас, судом було встановлено, що злочини за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року засуджений вчинив після 21 червня 2017 року. Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року. Оскільки ОСОБА_7 просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, який застосовувався до нього в кримінальному провадженні, за яким ухвалено вирок Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року та частина невідбутого покарання у вигляді обмеження волі з перерахунком відповідно до ст. 72 КК України приєднана до нового покарання, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року, то суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання засудженого щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року скасувати, мотивуючи такі вимоги тим, що суд першої інстанції розглянув клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку день за два, в той час, як фактично ОСОБА_7 ставив питання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за період з 19 листопада 2019 року по 15 квітня 2020 року з розрахунку день за день. А тому, засуджений просить апеляційний суд переглянути оскаржувану ухвалу в межах його вимог та перерахувати йому вищевказаний строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку день за день.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував та посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
26 листопада 2015 року було прийнято Закон №838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон №2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2021 року ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, востаннє згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців. Вказаним вироком міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у зв`язку з призначенням покарання у вигляді обмеження волі, у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» скасовано та звільнено з-під варти в залі суду негайно. В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано термін знаходження його під вартою з 19 листопада 2019 року по 15 квітня 2020 року з розрахунку, що один день позбавлення волі дорівнює двом дням обмеження волі. Як вбачається з інформації, наданої Московським районним відділом Філії Держаної устави «Центр пробації» в Харківський області, ОСОБА_7 не відбув покарання, визначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року. Вказана обставина не заперечувалась обвинуваченим під час судового розгляду. Таким чином, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнається винним згідно даного вироку, вчинені до повного відбуття покарання, призначеного згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року
Оскільки ОСОБА_7 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, який застосувався до нього в кримінальному провадженні, за яким ухвалено вирок Київського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року та частина невідбутного покарання у вигляді обмеження волі з перерахунком відповідно до ст. 72 КК України приєднана до нового покарання, то колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за період 19 листопада 2019 року по 15 квітня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4