Справа №760/1002/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2022 року м.Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0003588 від 21.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19.03.2022 року.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, враховує вимоги ст. 331 КПК України та приходить до такого висновку.
Згідно абзацу 5 п. 25-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу розглядається судом в умовах проведення бойових дій в м. Києві, під час введеного в Україні воєнного стану, а тому доставлення обвинувачених (підозрюваних) конвойною службою не здійснюється.

В зв`язку з Законом України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, розгляд питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу здійснюється без обвинуваченого ОСОБА_3 та інших учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути клопотання наявним складом суду.

Прокурор не заперечував щодо зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
Враховуючи думку прокурора, обставини інкримінованого обвинуваченому правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд приходить до висновку, що ризики, у зв`язку з якими обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою знизилися, оскільки він перебуває достатньо довгий час під вартою, викрадене майно повернуто власнику, має на утриманні неповнолітню доньку та міцні соціальні зв`язки.
Як зазначив в своєму рішенні Європейський суд з прав людини, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії).
Разом з тим, дані ризики і досі частково присутні, а тому застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 є необхідним.
Так, судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, а саме позбавлення волі на певний строк, особу обвинуваченого, а також те, що в Україні введено воєнний стан.
Виходячи з зазначеного, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, що буде необхідним та достатнім для забезпечення відповідної процесуальні поведінки обвинуваченого.
Приймаючи до уваги, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає, можливим обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Суд також вважає за доцільне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 194, 196, 331, 372 КПК України, п.20-5 розділу XI Перехідних положень до КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання та зобов`язати його прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 травня 2022 року такі обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу прокурора або суду;
повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;
утриматись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .
Строк дії ухвали до 17 травня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1