Справа № 202/2399/22
Провадження № 1-кс/202/2379/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м.Краматорськ) СВ 2-го Управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.06.2022 року до ЄРДР за № 0001070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 травня 2022 року, за допомогою Інтернет месенджеру «Viber» повідомив абоненту НОМЕР_1 , який належить учаснику НЗФ т.зв. «ДНР», інформацію щодо розташування підрозділів ЗС України та інших військових формувань України на території м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області.

02 червня 2022 року ОСОБА_5 , добровільно видано належний йому мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі Galaxy A7, s: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 про що ним було написано відповідну заяву.
02 червня 2022 року добровільно виданий мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі Galaxy A7, s: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянуто, встановлено відомості що мають значення до кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001070 від 01.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

За таких обставин, вказаний вище предмет, може мати по кримінальному провадженню значення речового доказу, оскільки є предметом та засобом кримінального правопорушення, та може бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказаний предмет знаходяться у службовому приміщенні 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки зазначені вище об`єкти мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у них можуть бути збережені сліди кримінального правопорушення та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд даного клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) Головного управління СУ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження, внесене 01.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Відповідно до копії заяви від 02.06.2022, ОСОБА_7 , добровільно видав мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі Galaxy A7, s: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 .
Вищевказаний телефон має характер та визнаний речовим доказом по справі (Постановою старшого слідчого в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Сєвєродонецьк) СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецька область) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 02.06.2022).

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Незважаючи на те, що відповідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження, та тимчасово вилученим майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий суддя вважає, необхідним задовольнити клопотання тому, що для встановлення чи дійсно зазначений предмет має характер предметів вилучених законом з обігу, необхідно проведення експертного дослідження, а тому до цього моменту, на думку слідчого судді, вони є тимчасово вилученим майном, яке має характер речових доказів по справі.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що добровільно виданий підозрюваним мобільний телефон мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі Galaxy A7, s: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 , який визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Таким чином, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі Galaxy A7, s: НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 , який добровільно виданий ОСОБА_5 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001070 від 01.06.2022 року.

Заборонити відчужувати та розпоряджатись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання речових доказів визначити згідно із розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1