Справа № 201/2841/22
Провадження № 1-кс/201/838/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у залі суду в м. Дніпро клопотання дізновача СД ВП №5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання дізновача СД ВП №5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 19.07.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено що, за фактом самовільного зайняття невстановленими особами земельної ділянки комунальної форми власності по АДРЕСА_1 .
В ході моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень було виявлено рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області, яким скасовано рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про визнання права власності за ОСОБА_5 на нежитлову будівлю площею
20,9 кв.м., що розташована на АДРЕСА_1 .
З матеріалів судової справи встановлено: рішенням Постійно діючого третейського суду Асоціації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за ОСОБА_5 було визнано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 20,9 кв.м., яку за умовами укладеного сторонами попереднього договору від 01.04.2003, ОСОБА_5 зобов`язався надати у строкове платне користування
ОСОБА_6 , оформивши договір оренди в строк до 01.06.2013, а остання сплачувати вартість оренди в фіксованому розмірі щомісячно, в подальшому вона відмовилась від укладення договору оренди, оскільки ОСОБА_5 не надав їй необхідних доказів, належності йому вказаної будівлі на праві власності.
Скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на спірну нежитлову будівлю апеляційний суд виходив із того, що судом не встановлено на якій правовій підставі позивачу належало спірне приміщення. Рішенням Постійно діючого третейського суду при ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.08.2008 не є достатнім доказом для з`ясування зазначених обставин, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вказане приміщення розташоване на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра.
На підставі вищевикладеного слідчий для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення просить суд надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, із можливістю їх подальшого вилучення, які зберігаються у КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, клопотання підтримав.

Враховуючи неприбуття сторін у судове засідання для розгляду клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їхні копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам ст. 160 КПК України.

Також з наданих суду документів вбачається, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ.

Очевидно, що без отримання тимчасового доступу до документів про які просить слідчий неможливо отримати ці документи і, відповідно, неможливо визначити коло осіб причетних до злочину, а отже завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням, може бути виконане, а потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання в підприємницьку діяльність.

Отже слідчим надано суду належні та достатні докази того, що дана слідча дія є необхідною в даному кримінальному провадженні, а дані які необхідно здобути слідчому мають суттєве значення для виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних осіб, а також ефективного та повного досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 91,93 110,131-132, 159-160 163166, 309, 369372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дізнавачу СД ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, із можливістю їх подальшого вилучення, які зберігаються у КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
Завірених належним чином копій інвентаризаційної справи нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зі вказанням особи за якою зареєстровано право власності на теперішній час.
В разі невиконання ухвали судом може бути постановлено ухвалу про обшук згідно ст. 166 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали становить 1 місяць з моменту її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1