ЄУН № 336/1732/22
пр. № 1-кс/336/226/2022
УХВАЛА
Іменем України
07 травня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,., захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000647 від 06.05.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000647 від 06.05.2022 року за ст. 115 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 06.05.2022 року в період часу з 10.00 до 11.00 години, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на протиправне позбавлення життя, нанесла ОСОБА_9 предметом, схожим на ніж, один удар в область живота, спричинивши проникаюче поранення передньої черевної стінки, внаслідок якого ОСОБА_9 помер того ж дня.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 115 ч. 1 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство

Слідчий за погодженням прокурора звернулась до суду з клопотанням про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, що підтверджено показами потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, медичною довідкою про причини смерті. ОСОБА_5 після заподіяння тілесних ушкоджень намагалась приховати сліди злочину, вимивши ніж, яким нанесла удар, достеменно знає де проживає потерпіла ОСОБА_7 , яка на час подій також перебувала у квартирі, тож може протиправно впливати на потерпілу, а рівно і переховуватись від слідства та суду, скориставшись воєнним станом в Україні та відсутністю можливість працівників поліції повною мірою контролювати дотримання нею інших альтернативних запобіжних заходів.

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність обґрунтування підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу та можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем зареєстрованого проживання. Підозрювана ОСОБА_5 пояснила, що своєї причетності до заподіяння тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті ОСОБА_9 , не заперечує, вказує, що ОСОБА_9 систематично застосовував до неї насильство. Також ОСОБА_5 вказувала, що її батькам на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована проживаючою, однак, документів щодо права власності та своєї реєстрації вона наразі надати не може. Також підозрювана зазначила, що всі її близькі родичі мешкають постійно на території РФ.

Слідчим суддею досліджені протокол огляду місця події, проведений з дозволу власника квартири, медична довідка щодо смерті ОСОБА_9 , протокол прийняття заяви про вчинення злочину, протокол допиту потерпілої, протокол затримання ОСОБА_5 .

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо ОСОБА_10 .
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину в достатньому ступеню підтверджена дослідженими слідчим суддею документами.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_5 постійно мешкала у житлі, яке зі слів потерпілої належить саме потерпілій та яка категорично заперечує проти подальшого проживання у квартирі підозрюваної, документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання сторона захисту суду не надала, як пояснила ОСОБА_5 вона особисто на праві власності житла не має. Суду не представлено стороною захисту документів на підтвердження того, що власники квартири, в якій ОСОБА_5 з її слів зареєстрована, надають згоду на проживання підозрюваної у зазначеній квартирі.

Також стороною захисту не надано документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_5 постійної роботи та офіційного джерела доходів.

Натомість прокурором надано копію постанови суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

При цьому ОСОБА_5 пояснила, що всі її близькі родичі, а саме син та батьки постійно мешкають на території РФ, що в даному випадку, враховуючи воєнну агресію з боку РФ, підвищує ризик того, що ОСОБА_5 покине територію України або попрямує до тимчасово окупованих територій, що у свою чергу значною мірою ускладнить притягнення її до відповідальності та здійснення слідства у кримінальному провадженні.

Також на переконання слідчого судді не виключена і можливість здійснення впливу з боку підозрюваної на потерпілу, враховуючи, що підозрювана достеменно знає, де мешкає потерпіла, яка у свою чергу на момент подій перебувала у квартирі та була очевидицею.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні вбивства, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000647 від 06.05.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України по кримінальному провадженню № 0000647 від 06.05.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.00 години 05 липня 2022 року.

Ухвала діє до 13.00 години 05 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1