Справа № 353/808/22
Провадження № 1-кп/353/125/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тлумач обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000086, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.09.2022 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло кримінальне провадження № 0000086, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2022 року дане кримінальне провадження було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось у зв`язку з недоставкою обвинуваченого конвоєм.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання обґрунтовував тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілого та його законного представника, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом здійснення обвинуваченим погроз, підкупу, умовляння свідків і схилення їх до дачі неправдивих показань, спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів. Таокж прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору, внесення подання про визначення підсудності немає, угода між сторонами кримінального провадження не укладалась.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явились, однак законний представник подала до суду письмову заяву, в якій просила підготовче судове засідання провести без їх участі.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили в його задоволенні відмовити та обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Однак жодних документів на підтвердження можливості відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою вказаною обвинуваченим, надати не могли. Також захисник обвинуваченого вважає, що не всі ризики наведені прокурором є підтвердженими, а саме ризики впливу на потерпілого та свідків. Також не заперечили проти призначення справи до судового розгляду.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пункт 5 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи викладене та думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11.09.2022 року ОСОБА_4 було затримано, як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження № 0000086 від 10.09.2022 року.
12.09.2022 року ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.11.2021 року включно.
Під час підготовчого судового засідання встановлено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не змінились з часу досудового розслідування, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке максимальна межа санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, може переховуватися від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має тісних соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має, ніде не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має зареєстрованого місця проживання.
Доказів у підтвердження існування високого ступеню ризику щодо незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого, його законного представника у даному кримінальному провадженні та у перешкоджанні ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом здійснення погроз, підкупу умовляння свідків, схилення їх до неправдивих показань, спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів суду не надано, а тому суд вважає існування вказаних ризиків недоведеними.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки воно не було подане у відповідності до вимог ст. 201 КПК України та до нього не додані необхідні докази, в т.ч. докази які б свідчили про підтвердження наявності у обвинуваченого житла для відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У рішенні Європейського суду суд з прав людини "Марченко проти України" повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що на даній стадії судового процесу (підготовчого судового засідання) жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.
При вирішенні клопотання, судом враховується тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також дані про особу обвинуваченого підтверджують існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії судового процесу (підготовчого судового засідання) може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд звертає увагу, що оскільки на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, а справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання, існує наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення запобіганню ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне призначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого також додаткові обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Вислухавши думку учасників судового засідання, беручи до уваги тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , який відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 грудня 2022 року включно та призначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду данного кримінального провадження, виходячи з наступного.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти призначення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, враховуючи, те що, не вбачається підстав для закриття кримінального провадження згідно ст. 284 КПК України; повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування; повернення обвинувального акту прокурору або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності; прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України; не заявлялось клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України та не надходило будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання.
За таких обставин суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 193, 194, 196-198, 314-317 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 30 грудня 2022 року включно.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».
Розмір застави встановити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок: одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області; банк отримувача: ДКС України, м. Київ, код отримувача: 26289647, код банку отримувача: 820172, номер рахунку (IBAN): UA0002265, «Призначення платежу» необхідно вказати: Застава по кримінальному провадженні (номер кримінального провадження/номер справи), прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, прізвище ім`я та по батькові особи, яка вносить заставу, та суд в провадженні якого перебуває справа).
Обинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду із встановленою періодичністю;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, його законним представником та свідками по даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000086, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 10 год. 00 хв. 09 листопада 2022 року у приміщенні Тлумацького районного суду (Івано-Франківська область, м. Тлумач, вул. Винниченка, 14а, зал судових засідань 3-й поверх) одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Вручити сторонам судового провадження копію даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

ГоловуючийОСОБА_9