ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/986/21 Номер провадження 11-кп/814/1079/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора потерпілого представника потерпілого захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000517за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростень Житомирської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий, останній раз:
вироком Машівського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року, остаточно засуджений на 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Згідно з вироком, ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

В середині липня 2021 року обвинуваченийдемонтував віконне скло та через утворений отвір проник у приміщення будинку дачного господарства потерпілого ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав плиту пічного опалення та посуд на загальну суму 939 грн.
Крім того, в першій декаді серпня 2021 року ОСОБА_10 ,шляхом зриву навісного замка, проник до нежитлового приміщення потерпілого ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 , в цьому ж селищі, звідки таємно, повторно, викрав насосну станцію «Forwater» вартістю 1702 грн.
Того ж дня, біля 23 год. обвинувачений проник до цього ж приміщення потерпілого ОСОБА_12 , звідки таємно, повторно, викрав бетонозмішувач вартістю 3543 грн.
31 жовтня 2021 року близько 17 год. ОСОБА_10 ,шляхом відчинення дверей, проник до приміщення гаражу дачного господарства потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав бензиновий генератор «Firman SPG 950» вартістю 3026 грн.
Наступного дня, близько 13 год. обвинувачений, шляхом відчинення дверей балкону, проник до приміщення квартири ОСОБА_7 по АДРЕСА_5 , в цьому ж населеному пункті, звідки повторно, таємно викрав акумуляторну батарею «Volta», ударну дриль, кутову шліфмашинку та рубанок електричний, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2997 грн.
Цього ж дня біля 17 год. ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу дачного господарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , скориставшись викраденими напередодні з квартири потерпілого ключами, шляхом відкриття дверей проник до металевого контейнера, звідки таємно, повторно, викрав бензиновий генератор «Форте FG 38800» вартістю 7582 гривень.
В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_10 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, оскільки призначене покарання є недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Вважає помилковою вказівку суду про визнання обставиною, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_10 відмовився від показань та не допоміг встановити всі обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого, який вважав, що ОСОБА_10 засуджений не за всі вчинені злочинні дії і не всі винні особи притягнуті до кримінальної відповідальності, його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.
Відповідно до приписів ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З огляду на ці приписи закону, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити твердження потерпілого у судовому засіданні апеляційного суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не зазначених у обвинувальному акті, атакож про винуватість інших осіб у крадіжці його майна.
Доводи апеляційної скарги про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді 5 років позбавлення волі є непереконливими.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як видно із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.
Призначене ОСОБА_10 покарання визначене в межах санкції інкримінованого злочину, з урахуванням ступеню його тяжкості, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує приписи ч.4 ст.70 КК України, відповідає наведеним вимогам закону та є справедливим.
З пояснень потерпілого у засіданні апеляційного суду видно, що його твердження про необхідність встановлення всіх обставин кримінального правопорушення стосується дій, які не були інкриміновані обвинуваченому.
Всупереч доводам апеляційної скарги, відмову ОСОБА_10 від надання показань в судовому засіданні місцевого суду, що є конституційним правом відповідно до ст.63 Конституції України, неможливо в даному випадку розцінювати як небажання сприяти розкриттю злочину, оскільки він повністю визнав вину за обставин, викладених у обвинувальному акті, та стверджував про розкаяння у вчиненому.
Будь-яких інших доводів, що свідчили б про необхідність призначення ОСОБА_10 більш суворого покарання, в апеляційній скарзі не наведено і апеляційним судом не встановлено.
Тому підстав для посилення покарання обвинуваченому, про що просив потерпілий в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4