Номер провадження 1-кп/754/382/22
Справа № 754/4793/20
У Х В А Л А
Іменем України

29 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, в рамках об`єднанного кримінального провадження,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває об`єднанє кримінальне провадження (№0000890 від 06.02.2020 та №0000508 від 24.01.2020) стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 119 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, де обвинувачений перебуває під вартою до 05.08.2022.

Станом на 29.07.2022 в кримінальному провадженні проводиться судовий розгляд та досліджуються докази сторони захисту допит експертів.

Крім того, згідно доповідної записки секретаря судового засідання, на технічних носіях інформації, на яких зафіксовано судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , не зберіглися судові засідання від 19.11.2020, де проводився допит представника потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 та від 11.11.2021 в якому проводився допит потерпілої ОСОБА_8 , що вказує на відсутність фіксування процесу, безпосередньо, судових засідань від 19.11.2020 та 11.11.2021 за допомогою технічних засобів.

Відповідно до положень ст. 412 ч.ч. 1, 2 п.7 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Виявлена відсутність фіксування судових засідань від 19.11.2020 та 11.11.2021 за допомогою технічних засобів слугуватиме безумовному скасуванню судового рішення, яке буде прийнято за результатами розгляду об`єднаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , що вказує на необхідність проведення передопиту представника потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 .

Вказані обставини перешкоджають завершити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження в судовому засіданні 29.07.2022 звернулись до суду з наступними клопотаннями.

Так, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє клопотання мотивує тим, що 15.04.2020 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та в порядку ст. 291 КІЖ України скеровано до Деснянського районного суду міста Києва для розгляду по суті.
ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, без реєстрації та постійного місця проживання в м. Києві, вчинив особливо тяжкий злочин.
Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не пов`язані з утриманням останнього під вартою, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Так, запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 .
Просив клопотання задовольнити.

Сторона захисту заперечила проти продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, з посиланням на те, що родичі обвинуваченого уклали договір оренди квартири, що вказує на те, що обвинувачений має місце проживання. У нього міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою без кінцевого судового рішення.

Також, вказує на те, що прокурором не доведено, що на даний час продовжують існувати ризиків, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні.

В обгрунтування клопотання посилаються на рішення ЄСПЛ «Єлоєв проти України» від 06.11.2008, «Харченко проти України» всід 10.02.2011, «Белевицький проти Росії».

Просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В порядку даної норми КПК України сторони звернулися до суду з клопотаннями щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Розглядаючи дане клопотання судом враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав з прав людини, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.20110.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії.

Зі змісту обвинувальних актів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 119 ч.1, 185 ч.2 КК України, одне з яких, передбачене ст. 187 ч.4 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. На даний момент обвинувачений має місце проживання в м. Києві, у зв`язку з чим існуєють ризики, що він може переховуватись від суду (ст.177 ч.1 п.1 КК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (ст.177 ч.1 п.5 КК України).

Суд, з урахуванням тривалості перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, стадії судового провадження, приходить до висновку про те, що станом на 29.08.2022 ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися і до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, цілодобово, з носінням електронного засобу контролю, що, також, є обмеженням права особи на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 181 ч.ч.1,2 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, цілодобово, з носінням електронного засобу контролю, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі судового провадження не встановлено.

За викладених обставин підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає.

Клопотання захисника підлягає частковому задоволенню та застосуванню до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Застосовуючи до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст.177-179,183,184, 193,194,196, 350 КПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.
Клопотання захисника про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати постійне місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду, крім розумного часу, необхідного для прибуття до суду і часу перебування у суді.

Відповідно до вимог ст. 194 ч.5 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

-повідомляти суд про зміну місця проживання;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та свідком ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні, за винятком участі у судовому засіданні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Згідно ст.202 ч.3 п.1 КПК України обвинуваченого ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти, оскільки згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Копію ухвали направити начальнику Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_3 щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд, оскільки запобіжний захід застосовано під час судового розгляду.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 29 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`яти днів для її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 01.08.2022 о 09:00 год.

Суддя: ОСОБА_1