Справа № 202/5534/21
Провадження № 1-кс/202/3903/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

09 вересня 2022 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 23 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 23 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 06 вересня 2022 року.
Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, головний інженер СП «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол» ОСОБА_5 та начальник СП «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно вчинили протиправні дії шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для ТОВ «Сетинжис» (), використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, які спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», під час закупівлі комплектуючих до тягової підстанції.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця»спричинено збитки на суму 1 127 263,20 грн., що понад 1072 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що підпадає під визначення особливо великого розміру.

05.09.2022 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру загальною площею 63,4 кв.м, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1 (зареєстрований номер об`єкту нерухомого майна № 01).

Просила слідчого суддю накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру загальною площею 63,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований номер об`єкту нерухомого майна № 01).

Слідчий в судове засідання не з`явилася, натомість до матеріалів клопотання додала заяву, відповідно до якої просила здійснити розгляд клопотання без її участі.

В силу вимог ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000163 від 23 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
05 вересня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 63,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Заявляючи клопотання про накладення арешту на вказану квартиру, яка належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, слідчий посилається на необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує, що відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною 8 статті 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя бере до уваги, що цивільний позов до ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не заявлений.

Отже, підстави для накладення арешту на квартиру, яка належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 слідчим не доведені.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на квартиру підозрюваного ОСОБА_5 не відповідає завданням кримінального провадження, засадам розумності та співмірності обмеження права власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 23 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 23 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1