Справа № 461/8854/21
Провадження № 1-кс/461/1336/22
14.04.2022 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Начальник І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотання, в якому просить накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, на зазначені в клопотанні вилучені 9.04.2022 в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання громадянина ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone», НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_6 ноутбук марки «IPAD», s/n GG7XB9A3JF8M, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в рамках роботи з протидії інформаційним загрозам, а також діяльності терористичних груп, запобіганню терористичних актів та зменшенню терористичних загроз на території Львівської області, виявлено групу осіб, котрі з метою фінансового забезпечення діяльності терористичних організацій так званих «ЛНР/ДНР», створюють суб`єкти господарювання та здійснюють підприємницьку діяльність на території України (включаючи й тимчасово окуповані території), в т@му числі ліцензовану. Так, встановлено, що мешканці Львівщини та м. Києва вступили у злочинну змову з метою фінансування терористичних організацій так званих «ЛНР/ДНР» шляхом спрямування частини прибутку від здійснення підприємницької діяльності, в тому числі ліцензованої.
Зокрема, до вказаної протиправної діяльності причетні громадяни України, зареєстровані на території Донецької області: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
09 квітня 2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук за місцем тимчасового проживання громадянина ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_6 ноутбук марки «IPAD», s/n GG7XB9A3JF8M.
На підставі викладеного та беручи до уваги те, що вказані у даному клопотанні предмети та речі є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням шкоди державній безпеці України, її суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, та відповідно є доказами у кримінальному провадженні, що можуть містити в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинення злочину, враховуючи необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В межах даного кримінального провадження, 09 квітня 2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук за місцем тимчасового проживання громадянина ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_6 ноутбук марки «IPAD», s/n GG7XB9A3JF8M.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів. Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, на вилучені 09.04.2022 в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання громадянина ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone», НОМЕР_1 ; належний ОСОБА_6 ноутбук марки «IPAD», s/n GG7XB9A3JF8M, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали покласти на начальника І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1