Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7757/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 днів,

в с т а н о в и л а:

Слідча за погодженням із прокурором звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 09.08.2022 близько 00 години 20 хвилин ОСОБА_7 перебував у парку ім. Гагаріна, що за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 22, де у останнього виник словесний конфлікт із незнайомим ОСОБА_9 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та наніс останньому два удари ножом в область нижньої третини правого стегна та верхньої третини правої гомілки. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 ще один удар ножом в область грудної клітки справа.

Таким чином, ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 у виді проникаючого поранення грудної клітки справа у вигляді рани в 6-му міжребер`ї по середньо- ключичній лінії, раневий канал якої проник в плевральну порожнину, з ушкодженням середньої частини легені, із розвитком пневмогемотораксу (наявність повітря та крові в плевральній порожнині), яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; рани по передній поверхні в нижній третині правого стегна та рани у верхній третині правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

09.08.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 10.08.2022 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

За змістом клопотання, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09.08.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, в ході якого було вилучено футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; висновком експерта №1341 від 09.08.2022; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, котре відноситься до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання - із 19 год. 00 хв. 09 серпня 2022 року.

Строк дії ухвали встановлено до 19 год. 00 хв. 07 жовтня 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність вагомих доказів причетності до нього, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан, наявність високого ризику продовження чи повторення підозрюваним протиправної поведінки, саме виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та уникнення наведених вище ризиків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є незаконним. Вказує, що доказів, які свідчили б про те, що інкримінований йому злочин вчинив саме він, немає, а покази свідків, які свідчили про те, що він у той час перебував вдома, до уваги не беруться.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді змінити, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Вважає, що обрана міра запобіжного заходу - тримання під вартою, як крайня міра є необґрунтованою. Всі зазначені ризики не підтверджені жодним доказом слідства, не доведена також неможливість застосування до підзахисного більш м`якого запобіжного заходу ий захід. Зазначає, що в суді прокурором надана ухвала Богунськогго райсуду від травня 2021 року про привід ОСОБА_7 на доказ того (на думку прокурора), що він не буде з`являтися до суду. З цього привиду ОСОБА_7 пояснив, що на те засідання у травні 2021 р. він запізнився на 15хв., однак суд вже прийняв ухвалу, після того дня жодного засідання він не пропускав.

Посилається на те, що підозра є необґрунтованою, а ризики не підтверджені доказами та судом не можуть братися до уваги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення апеляційних скарг та просив залишити їх без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця роботи та доходів не має, ряд свідків є сусідами підозрюваного, а також останнього було затримано не на місці, де фактично було скоєно правопорушення. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан підозрюваного, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, слідчий суддя правильно прийшов до дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить запобігання ризикам, наведеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України. При цьому слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності застосування в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину є необгрунтованою, а прокурором не надано суду в якості обґрунтування клопотання доказів, які підтверджують ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість застосування до підзахисного більш м`який запобіжний захід є безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах провадження. Сама юридична природа ризику будь-якої неналежної процесуальної поведінки особи полягає в обгрунтованому припущенні щодо можливості такої поведінки та не обов`язково вимагає доведеності такої реальної поведінки.

Здійснення ж оцінки наведених слідчим в клопотанні та наданих прокурором в ході судового розгляду доказів виходить за межі даного судового розгляду та може бути предметом дослідження лише щодо доведеності наявності обгрунтованості підозри, що і було здійснено слідчим суддею.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги підозрюваного та його захисника про наявність алібі та відсутність доказів його підозри у вчинені вказаного кримінального правопорушення, недоведеність ризиків, на які посилається слідчий та слідчий суддя, а також недоведеність неможливості застосування іншого запобіжного заходу наразі є передчасними та потребують перевірки під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення виду запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти наведеним вище ризикам.

З огляду на наведене підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: