НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7581/20
Провадження № 1-кп/0182/409/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000576 від 23 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, із повною середньою освітою, розлученого, на утриманні нікого не має, особою з інвалідністю чи депутатом не являється, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.11.2018 року Нікопольським міськрайонний судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах. 22.02.2020 приблизно о 12-05 годині ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 , де скориставшись відсутністю власника даного домоволодіння та інших громадян, переліз через паркан у двір вищевказаного домоволодіння. Після чого, в цей же день, приблизно о 12:15 год., ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, скориставшись тим, що вхідні двері літньої кухні незачинені на замок, таємно проник в приміщення літньої кухні, яка являється іншим приміщенням, звідки, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав: корзину зчеплення на автомобіль «Hyundai Elantra » вартістю 1575,36 грн.; диск зчеплення ТМ «Валео» на автомобіль «Hyundai Elantra » вартістю 1365,50 грн.; вижимний підшипник ТМ «Валео» на автомобіль «Hyundai Elantra 009» вартістю складає 559,50 грн. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, вийшов з приміщення літньої кухні разом з викраденими речами та направився до паркану, який огороджує по всій території вказане вище домоволодіння, де між секціями паркану залишив викрадене ним майно з метою подальшої реалізації. Проте, в цей час, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, побачив на проїзній частині вулиці раніше знайомого ОСОБА_6 , який у свою чергу теж помітив ОСОБА_3 . Будучи поміченим ОСОБА_6 , ОСОБА_3 переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, а викрадене майно залишилося між секціями паркану. Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

2.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Позиції учасників судового провадження

3.Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах та суду показав, що 22.02.2020 приблизно в обідній час доби, підійшов до будинку знайомого сусіда для того щоб попросити грошей на цигарки. Перебуваючи біля хвіртки покликав його, але ніхто не відчинив, подумавши, що його ніхто не чує вирішив перелізти через паркан та постукати в будинок. Там ніхто не відчинив. Потім підійшов до літньої кухні та відчинив двері, які були не замкнуті на замок, де також нікого не було. Вирішив подивитися в ящиках їжу яку не знайшов, а побачив в цих ящиках запчастини для автомобіля (корзину зчеплення, диск зчеплення та вижимний підшипник), які знаходилися в коробках, та вирішив їх здати на продаж. Взяв запчастини та виніс їх поклавши у отвори паркану. В цей час його помітив сусід який почав кричати, тому він швидко перестрибнув через паркан та втік залишивши речі в отворах паркану. Також зазначив про те, що у дворі є відеоспостереження не знав, умисел виник раптово, в будинку раніше не бував. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

4.Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання будучи належним чином повідомлений не з`явився, до суду подав заяву в якій просив проводити судовий розгляд справи без його участі, цивільний позов заявляти не бажає, оскільки не має матеріальних претензій до обвинуваченого, покарання просив призначити якнайменш суворіше без позбавлення волі.

Оцінка Суду
5.Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , крім його визнавальних показів, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження №0000576, законність, допустимість та достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювались:

-електронним рапортом, згідно якого 22.02.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №4916 від 22.02.2020 про те, що невідома особа скоїла крадіжку з господарського приміщення 22.02.2020 року. По відеокамерах заявник встановив, що це скоїв його сусід ОСОБА_7 (а.п.22);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.02.2020 від гр. ОСОБА_5 про те, що 22.02.2020 року гр. ОСОБА_3 намагався викрасти автомобільні деталі (а.п.23);

-копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією технічного паспорту на житловий будинок, згідно яких Ѕ частка житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_5 на праві приватної власності (а.п.25-28);

-протоколом огляду місця події від 23.02.2020 року із фототаблицею проведеного в присутності двох понятих та власника ОСОБА_5 , згідно якого проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.30-36);

-постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 23.02.2020, згідно якої корзину щеплення «Хюндай Елантра» , диск щеплення ТМ «Валео» до автомобілю «Хюндай Елантра» , підшипник вижимний ТМ «Валео» до автомобілю «Хюндай Елантра» НОМЕР_1 визнано в якості речових доказів та повернуто потерпілому ОСОБА_5 під розписку (а.п.41);

-зберігальною розпискою ОСОБА_5 від 22.02.2020 (а.п.42);

-заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження (а.п.44);

-постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 17.04.2020, згідно якої оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD помаранчевого кольору з написами сірого та помаранчевого кольору VIDEX DVD-R 16*4.7GB 120 min із записом відеофайлів, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000576 (а.п.46);

-висновком судово-товарознавчої експертизи №136 від 23.04.2020, згідно якого ринкова вартість нової корзини зчеплення «Хюндай Елантра» , станом на 22.02.2020, складає 1575,36 грн., ринкова вартість нового диску зчеплення ТМ «Валео» на автомобілю «Хюндай Елантра» , станом на 22.02.2020, складає 1365,50 грн.; ринкова вартість нового вижимного підшипнику ТМ «Валео» на автомобілю «Хюндай Елантра» 009, станом на 22.02.2020, складає 559,50 грн. Витрати на проведення експертизи склали 230,00 грн. (а.п.56-60);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2020 проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 у присутності двох понятих, під час якого ОСОБА_3 добровільно розповів та показав на місці за адресою: АДРЕСА_2 , як намагався викрасти запчастини на автомобіль (а.п.70-72).

6.Крім того, під час судового розгляду судом в судовому засіданні було досліджено відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження з домоволодіння потерпілого ( АДРЕСА_2 ) (а.п.47), на якому зафіксовано події викладені в обвинувальному акті, а саме: як особа (чоловік) перелазить через паркан та ходить по внутрішньому двору вказаного домоволодіння, потім заходить до літньої кухні і виносить деякі речі в коробках, які тримає в руках, та кладе їх до отвору в паркані, потім перелазить знов через паркан де інший чоловік його проганяє. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що на відеозаписі зображений дійсно він.

7.Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

8.Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначення покарання
9.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги , відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Крім того, судом враховуються положення ч.3 ст.68 КК України, які передбачають, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

11.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

12.Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає визнання щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

13.Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

14.Також суд враховує обставини справи; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий (а.п.85), згідно довідки органу пробації №21/17/2194/22 від 11.05.2022 ОСОБА_3 відповідно до ухвали суду від 24.03.2021 не звільнений від призначеного покарання за закінченням іспитового терміну, з обліку не знятий; відповідно до складеної досудової доповіді наявний середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та низькій рівень небезпеки для суспільства; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п.82-83), особою з інвалідністю чи пенсіонером не являється, за місцем мешкання характеризується посередньо (а.п.84).

15.Також судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення 22.02.2020 року, тобто в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки 27.11.2018 року був засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, вирок набув законної сили 28.12.2020.

16.У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України (ч.3 ст.78 КК України).

17.Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

18.Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

19.Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі, тощо.

20.Згідно з висновком, викладеному в постанові Верховного Суду від 12 травня 2021 року у справі № 263/2779/18, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

21.Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

22.Також на підставі ч.1 ст.71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 року.

23.Підстав для застосування ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
24.Цивільний позов по справі не заявлений.

25.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України

26.Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні запобіжний захід було обрано у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився, підстав для його обрання, до вступу вироку у законну силу, суд не вбачає.

27.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

28.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №136 від 23.04.2020 в сумі 230 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2.На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

3.Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід було обрано у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.

4.Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання.

5.Цивільний позов по справі не заявлений.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 230 (двісті тридцять) гривень 00 коп.

7.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

8.Речові докази по справі:

-корзину щеплення «Хюндай Елантра» , диск щеплення ТМ «Валео» до автомобілю «Хюндай Елантра» , підшипник вижимний ТМ «Валео» до автомобілю «Хюндай Елантра» НОМЕР_1 , які визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000576 та передані на відповідальне зберігання, під розписку для збереження потерпілому ОСОБА_5 залишити у його користуванні;

-оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD помаранчевого кольору з написом сірого та помаранчевого кольору VIDEX DVD-R 16x 4.7 GB 120min, з записом відео файлів, котрий визнаний у якості речового доказу та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000576 залишити у матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1