Справа № 748/2731/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/409/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з повною загальною освітою, неодруженому, не судимому в силу ст. 89 КК України, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19 вересня 2022 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни на більш м`який суд не встановив, ризики, що були враховані під час обрання міри запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.

Аргументує тим, що вказані прокурором ризики не були належним чином досліджені під час вирішення клопотання про можливість продовження строку дії запобіжного заходу. Відповідно практики ВС та ЄСПЛ, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути оцінена, як підстава вважати про наявність відповідного ризику, такі ризики мають бути доведені та обґрунтовані.

Жоден із заявлених прокурором ризиків не знайшов свого підтвердження, не доведений належними доказами, а тому не може бути прийнятий до уваги. Переховуватися від органів розслідування та суду він не має наміру, оскільки має зареєстроване місце проживання, впливати на свідка не має можливості, оскільки це легендована особа.

Переконаний, що застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, здійснив збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну на території смт Олишівка Чернігівської області, в середині березня 2021 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 307 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням, пов`язаним з незаконним обігом психотропних речовин, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд не завершений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням того, що обвинувачений зареєстрований та проживає в різних населених пунктах Чернігівського району, а розгляд справи відбувається в Чернігівському районному суді Чернігівської області, що значно ускладнить його прибуття до суду, з огляду на військовий стан в державі та погіршення умов логістики між населеними пунктами Чернігівської області, яка перебувала в окупації, а шляхи зазнали значних руйнувань, ризик того, що обвинувачений зможе ухилитися від суду, є достатньо обґрунтованим.

Наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання, за відсутності стабільного та законного джерела прибутку, не може бути визнано обставиною, яка гарантуватиме його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду.

Ризик впливу на свідка, який є легендованою особою, не виключається, оскільки обвинувачений його бачив під час збуту амфетаміну, а отже матиме можливість встановити його особу та вплинути на нього.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, вчиненому саме з корисливою метою, який пов`язаний зі збутом психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, а тому більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Як сторона обвинувачення, так і сторона захисту, підтвердили в апеляційному суді, що у цьому місяці суд призначив судове засідання, в якому заплановане закінчення розгляду кримінального провадження, а тому для зміни запобіжного заходу до вирішення судом першої інстанції питання доведення обвинувачення чи його недоведеності, відсутні будь-які правові підстави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11