В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000042 від 05.04.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мальчевське Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан.

29.03.2022 року близько 21 год. 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на територію подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 , де впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, прослідував до колісного трактора марки «Беларус 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї зазначеного домоволодіння та належить ОСОБА_5 , після чого, через незачинені дверцята проник до салону трактора, звідки з корисливих для себе цілях, в умовах воєнного стану, шляхом демонтажу, викрав належний ОСОБА_5 агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250».

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 14 592 гривень 19 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно 29.03.2022 року близько 21.30 годин проник на територію подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та через незачинені дверцята проник до салону трактора, який знаходився на подвір`ї. Він викрав з трактору шляхом демонтажу агронавігатор. Агронавігатор він здав та отримав грошові кошти. Потерпілого він знав, оскільки працював у нього, тому йому було відомо, де стоїть трактор. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. У скоєному розкаюється, соромно, що він так вчинив.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що йому про крадіжку агронавігатору з трактора повідомив син. Він у власності має трактор, у якому був встановлений агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250». Агронавігатор з трактору був викрадений 29.03.2022 року. Він придбав агронавігатор за 41 000 грн. та користувався ним приблизно 2 роки. Агронавігатор йому повернули у справному стані. Трактор замикався, вважає, що трактор був зачинений, замок на тракторі був не зламаний.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 10 000 грн. та судові витрати та витрати на правову допомогу.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , провина ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.04.2022 року місцем огляду є територія житлового будинку та прилеглих до нього приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду на території житлового будинку та прилеглих до нього приміщень знаходився колісний трактор марки «Беларус 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на час огляду був відсутній агронавігатор.

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини власником колісного трактору марки «Беларус 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є потерпілий ОСОБА_5 .

Згідно протоколу огляду предмета від 05.04.2022 року у присутності понятих було оглянуто цифрову фото відеокамеру марки Panasonic HCV-260, на яку відбувалась відеозйомка слідчої дії огляду місця події, за фактом крадіжки особистого майна ОСОБА_5 з колісного трактору МТЗ-892, розташованого за адресою: вул. Квітнева, буд. № 76, с. Калинівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.04.2022 року було оглянуто агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору, який добровільно видав за межами житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 . Під час огляду агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250» було вилучено.

Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.04.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 у присутності понятих, потерпілий впізнав на фотознімку під номером 2 зображений агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору, який було викрадено з колісного трактора марки «Беларус 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно протоколу огляду місця події від 04.04.2022 року у присутності понятих за участю ОСОБА_4 було оглянуто мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 , та в якому міститься фотознімок, зроблений 29.03.2022 року о 23 годині 05 хвилин, на якому зображений агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.05.2022 року за участю ОСОБА_4 , останній розповів та показав на місці яким чином він вчинив крадіжку агронавігатору за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу огляду від 30.05.2022 року у присутності понятих було оглянуто цифрову фото відеокамеру марки Canon A-580, на яку відбувалась відеозйомка слідчої дії проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 за фактом вчинення останнім крадіжки.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 988 від 22.04.2022 року ринкова вартість, бувшого у використанні, агронавігатору марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору, придбаного 23.04.2018 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 29.03.2022 року, з урахуванням зносу, складає 14 592 грн. 19 коп.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в медичних установах, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно висновку досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п.13 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово товарознавча експертиза № 988 від 22.04.2022 року вартістю 150 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 150 грн. на користь держави.

У судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. визнав.

Суд вважає доведеним, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, спричинена моральна шкода потерпілому ОСОБА_5 , яка полягала в тому, що потерпілий відчував фізичний біль та страждання, яких потерпілий зазнав у зв`язку з викраданням його майна.

Виходячи із принципу справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, положень ст. 23 ЦК України, з врахуванням доведених потерпілим моральних страждань, з врахуванням конкретних обставин справи, характеру негативних наслідків, характеру і глибини моральних страждань, визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають задоволенню у розмірі 10 000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на правову допомогу.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Витрати на правову допомогу є різновидом процесуальних витрат відповідно до ст. 118 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правову допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість роботи помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

На обґрунтування понесених потерпілим ОСОБА_5 витрат на правову допомогу, суду надано договір про надання правової допомоги в кримінальному провадженні від 13.06.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 29 від 15.08.2022 року на суму 16 800 грн., акт прийому передачі наданих послуг від 15.08.2022 року по договору про надання правової допомоги № 29 від 13.06.2022 року, відповідно до якого вартість робіт по договору складає 16 800 грн.

Враховуючи викладене, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у сумі 16 800 грн.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: дисковий накопичувач формату DVD+R, на якому міститься відеозапис огляду місця події, дисковий накопичувач формату DVD+R, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000042 від 05.04.2022 року, - залишити в матеріалах справи; агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у кримінальному провадженню № 0000042 від 05.04.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 988 від 22.04.2022 року у розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази: дисковий накопичувач формату DVD+R, на якому міститься відеозапис огляду місця події, дисковий накопичувач формату DVD+R, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000042 від 05.04.2022 року, - залишити в матеріалах справи; агронавігатор марки «TRIMBLE» моделі «EZ Guide-250», чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід не обирався.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: