Справа № 991/1007/22
У Х В А Л А

12 жовтня 2022 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча - ОСОБА_3

судді - ОСОБА_4, ОСОБА_5

секретар судового засідання - ОСОБА_6

розглядаючи кримінальне провадження № 0000080 за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_1 ,

захисники ОСОБА_8, ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

1.На розгляді Вищого антикорупційного суду (далі - Суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.

2.У судовому засіданні захисник ОСОБА_10. заявив клопотання про призначення експертизи відео-, звукозапису, а саме файлу «2021.01.27.mpg», що міститься на оптичному диску, долученому до протоколу негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НС(Р)Д) аудіо-, відеоконтролю особи від 28 січня 2021 року.

3.Захисник обґрунтовував клопотання тим, що зі змісту відео-, звукозапису для нього є очевидним, що такий зазнав змін, зокрема, початок відео-, звукозапису було видалено, а сам запис є копією. На переконання захисника, на підставі копії відео-, звукозапису неможливо встановити її автентичність та цілісність запису. Крім того, на певних фрагментах відео-, звукозапису, зображення ОСОБА_1 відсутнє, що не дозволяє стверджувати про те, що наявне у цей проміжок часу мовлення належить такій.

4.Зазначене, як вважає захисник, може бути спростовано або підтверджено лише висновком експерта, а тому проведення експертизи відео-, звукозапису є об`єктивно необхідним.

5.На підставі наведеного, захисник просив поставити на вирішення експертові наступні питання: 1) чи є відеофонограма, яка міститься у файлі «2021.01.27.mpg», оригіналом чи копією; 2) чи проводився запис відеофонограми, яка міститься у файлі «2021.01.27.mpg», безперервно; 3) чи зазнавала змін відеофонограма, яка міститься у файлі «2021.01.27.mpg»; 4) чи одночасно проводився запис відеозображення та звуку у відеофонограмі, яка міститься у файлі «2021.01.27.mpg» та чи відповідає зміст відеозображення запису звуку; 5) чи зафіксовано у файлі «2021.01.27.mpg» на часовому відрізку запису (з 13 год 34 хв 53 сек по 13 год 35 хв 05 сек) мовлення ОСОБА_1 , а якщо так, то які слова та висловлювання промовлені нею.

6.Заслухавши наведене клопотання та думку учасників судового провадження з приводу порушених у ньому питань, Суд дійшов до висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

7.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

8.За змістом ч. 1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

9.У ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим.

10.Водночас, призначення судової експертизи відео-, звукозаписів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України не є обов`язковим і може мати місце лише, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

11.Доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність призначення експертизи, не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу.

12.Зазначене, зокрема, стосується питань 2-5 з переліку, наведеного захисником у клопотанні. На переконання Суду, їх вирішення не потребує спеціальних знань, а відповідні обставини можуть бути встановлені Судом за результатами оцінки доказів під час ухвалення вироку.

13.Окремо слід звернути увагу на доводи клопотання захисника в частині того, чи є аудіо-, відеофайли оригіналами чи копіями.

14.Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

15.Таким чином, визначення оригіналу електронного документу за названими у ч. 3 ст. 99 КПК України характеристиками у певних обставинах може бути виключно правовим поняттям.

16.На зазначене вказує і правова позиція Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладена у постанові від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к, яка полягає у наступному.

17.У частині 3 ст. 99 КПК України законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

18.Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

19.Для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Питання ідентифікації електронного документа як оригіналу можуть бути вирішені уповноваженою особою, яка його створила (за допомогою спеціальних програм порахувати контрольну суму файлу або каталогу з файлами - CRC-сума, hash-сума), або за наявності відповідних підстав шляхом проведення спеціальних досліджень.

20.Звідси, покликання захисника Серафимова І.М. на позицію судового експерта ОСОБА_2 , викладену у відкритих джерелах, є необґрунтованим.

21.Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, Суд доходить висновку, що обставини того, чи оптичний диск, долучений до протоколу за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-, відеоконтролю особи від 28 січня 2021 року, містить електронні документи, створені під час здійснення цієї НС(Р)Д чи за інших обставин, можуть бути встановлені Судом за результатами оцінки доказів під час ухвалення вироку, та не потребують спеціальних знань.

22.Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 242, 332 КПК України, для призначення експертизи, Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні відповідного клопотання захисника Серафимова І.М.

Керуючись статтями 242, 244, 332, 358, 359, 371, 372, 375, 376 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника Серафимова Іллі Миколайовича про призначення судової експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3