Справа № 298/119/22
Номер провадження 1-кс/298/94/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,слідчого СВ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державного підприємства Ужгородське лісове господарство про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 03 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернувся представник ДП Ужгородське лісове господарство ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 року по справі 298/119/22 у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000015, а саме лісопродукцію деревину породи бук в кількості 14 м.куб. Державне підприємство Ужгородське лісове господарство вважає, що арешт на майно накладено необгрунтовано у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Клопотання мотивовано тим, що 21 січня 2022 року ДП Ужгородське ЛГ видало лісорубний квиток серія ЗА ЛРК № 004685 на проведення вибірково санітарної рубки в Білоберезівському лісництві. З метою забезпечення проведення санітарної рубки між ДП Ужгородське ЛГ та ФОСПД ОСОБА_5 укладено договір №28 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісівництвом від 28.01.2022. Таким чином, деревина на яку накладено арешт, була заготовлена на підставі виданого у відповідності до норм законодавства лісорубного квитка та є власністю ДП Ужгородське ЛГ. Згідно положень Податкового кодексу України ДП Ужгородське ЛГ здійснено сплату рентної плати за заготівлю зазначеної деревини. Відповідно до укладених договорів купівлі-продажу деревину, ДП Ужгородське ЛГ планувало здійснити реалізацію арештованої деревини та отримати відповідні економічні вигоди. Водночас, під час тривалого зберігання деревини, внаслідок впливу зовнішніх факторів (опади, сонце, тощо) вказана деревина втрачає свої властивості, що в майбутньому призводить до зниження її класу якості і навіть повного псування, що відповідно завдасть державному підприємству економічних втрат і відповідно негативно вплине на можливість своєчасної сплати податків до бюджетів всіх рівнів. Окрім того, в умовах воєнного стану до підприємства доведені мобілізаційні завдання щодо поставки деревини Збройним силам України, а також є наявна необхідність забезпечення дровами паливними місць розміщення вимушено переселених осіб. З моменту накладення арешту пройшло майже 2 місяці, що дало можливість правоохоронним органам провести всі необхідні слідчі дії відносно зазначеної деревини. Таким чином, накладений арешт не відповідає цілям здійснення досудового розслідування та ризикам передбаченим ст. 170 КПК України, а арештована деревина зготовлена ДП Ужгородське ЛГ правомірно та є його власністю.

В судовому засіданні представник ДП Ужгородського лісового господарства ОСОБА_3 просив скасувати арешт лісопродукції , деревину породи букв кількості 14 м. куб., що накладений слідчою суддею Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09.02.2022 року.

В судове засідання з`явився слідчий СВ відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 та заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя заслухавши думку представника ДП Ужгородське ЛГ та слідчого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2022 року було накладено арешт на лісопродукцію деревину породи бук в кількості 14 м.куб., вилучену під час огляду місця події від 02.02.2022 року.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з матеріалів клопотання, а саме, з лісорубного квитка виданого 21 січня 2022 року, договору №28 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісівництвом від 28 січня 2022 року, акт приймання- передачі лісосіки для розробки від 26.011.2022 року , які підтверджують правомірність дій лісового господарства . Будь-яких доказів, які б спростували дії слідчого органу , слідчим до слідчого судді не надано.

Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку,передбаченому ст.ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальності за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, слідчий суддя враховує ті обставини, що органом досудового розслідування не надано доказів повідомлення про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 246 КК України у кримінальному провадженні № 0000015 від 03.02.2022 року, не заявлено цивільного позову у порядку, встановленому ст. 128 КПК України, відсутні відомості про причетність будь-якої особи до вчинення злочину з приводу якого проводиться досудове розслідування у вищенаведеному кримінальному провадженні.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v.Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі Антріш проти Франції, від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А, п.42, та Кушоглу проти Болгарії (Kushogly v.Bulgaria), заява № 48191/99,пп.49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар ( рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льон проти Швеції ( Sporrong and Lonnroth v.Sweden), пп.69 і 73,Series A№ 52).

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

В той же час доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності ДП Ужгородське лісове господарство слідчому судді не надано, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що накладений арешт слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2022 року по справі № 298/119/22, на деревину породи бук в кількості 14 м.куб. - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Великоберезнянського

районного суду ОСОБА_1