Справа № 530/427/22
Провадження № 1-кп/526/225/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000071 від 02.05.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Глинськ, Полтавського району, Полтавської області та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова загальна середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалід 2 групи, в силу ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

02 травня 2022 року близько 05 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Незалежності в смт. Опішня, Полтавського району, Полтавської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому близько п`яти ударів кулаком правої руки по обличчю, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: численних саден та гематом на обличчі, двобічного ангулярного перелому нижньої щелепи зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 21.05.2022 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і кваліфікує його дії як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив суду, що 2 травня 2022 року зранку зустрів на вулиці потерпілого, якого приревнував до дружини і на ґрунті ревнощів наніс йому кілька ударів кулаком по обличчю.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що 1 травня 2022 року разом з родичами поминав померлу дружину у їх будинку, де і залишився ночувати. Вранці, ідучи про вулиці, зустрів ОСОБА_4 , який приревнував його до своєї дружини та наніс удари кулаком по обличчю, внаслідок чого зламав щелепу. Він тривалий час лікувався в обласній лікарні та поніс значні витрати на лікування. Позов буде заявляти в порядку цивільного судочинства.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Заявлений по справі цивільний позов прокурора в інтересах КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину на суму 50493,75 грн. підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в процесі розгляду справи та визнаний обвинуваченим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Визначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого та особу обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, компрометуючих матеріалів відносно нього немає. Разом з цим суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не вжив жодних заходів до добровільного відшкодування завданої шкоди потерпілому, тому вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, суд не вбачає достатніх підстав для його направлення в місця позбавлення волі і приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства в зв`язку з чим йому необхідно встановити іспитовий строк з метою випробування, так як саме таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

- ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов прокурора Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури в інтересах КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації задовольнити. Стягти з ОСОБА_4 на користь КП «ПОКЛ ім.М.В. Скліфосовського ПОР» Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 50493,75 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1