У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів секретар с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні 14 червня 2022 року в режимі відеоконференції з Державною установою Київський слідчий ізолятор апеляцію захисника ОСОБА_9 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2009 року у справі за поданням начальника ВКВІ Києво-Святошинського району Київської області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2007 року за ч. 1 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2009 подання начальника Києво-Святошинського районного відділу КВІ задоволено та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та його направлено для відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.07.2007 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Обрано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДЦУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Ухвалено строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_9 в апеляції просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник ОСОБА_9 вказує, при розгляді вказаного подання Києво-Святошинського району відділу КВІ в судовому засіданні не був присутній ОСОБА_8 , тому він був позбавлений можливості висловити свою думку з приводу поданого подання.

Крім того, захисник звертає увагу, що в вказаному поданні не ставилось питання про оголошення ОСОБА_8 в розшук, а також про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДЦУ з ПВП в м. Києві та Київській області, питання про що не входить і до переліку питань, які вирішувались судом в порядку ст.ст. 78, 408-2, 409, 411 КПК України в редакції закону станом на 19.06.2009 під час виконання вироку, а отже, суд при розгляді подання вийшов за межі своїх повноважень та постановив незаконне рішення.

Також захисник ОСОБА_9 зазначає, що 19.10.2021 оперуповноваженим СКП ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 . ОСОБА_8 затримано протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, де зазначені підстави, які не відповідають вимогам закону, оскільки його не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення і безпосередньо після вчинення злочину на нього не вказали очевидці, в тому числі потерпілий, або встановили сукупність очевидних ознак на тілі, одязі потерпілого чи на місці події, які могли вказувати на те, що саме ця особа - ОСОБА_8 щойно вчинив злочин, а тому вказані підстави затримання не можуть вважатися законними.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2021 захиснику ОСОБА_11 поновлено строк на подачу апеляції на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2009 стосовно ОСОБА_8 (а.с. 78-79).

На апеляцію захисника ОСОБА_9 подані заперечення першим заступником керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 , в яких він вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою (а.с. 89-92).

13.06.2022 до Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_7 , який здійснює захист інтересів засудженого ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції, про розгляд справи 14.06.2022 за його-захисника відсутності, де захисник також просив задовольнити апеляцію захисника ОСОБА_9 в повному обсязі, про що він-захисник ОСОБА_7 висловив свою позицію в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 31.05.2022.

Оскільки засуджений ОСОБА_8 не заперечував проти закінчення апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора, колегія суддів ухвалила відповідне рішення.

Заслухавши доповідь головуючого судді ОСОБА_1 , пояснення засудженого ОСОБА_13 та захисника його інтересів - адвоката ОСОБА_7 в судовому засіданні 31.05.2022, які підтримали апеляцію захисника ОСОБА_9 у повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляції, вважаючи постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.

Кримінальна справа розглядається в апеляційному суді 14.06.2022, після набрання чинності 20.11.2012 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 (КПК України 2012 року).
Відповідно до п.п. 11, 15 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, апеляційні скарги у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Апеляційні скарги у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Цей порядок був визначений Кримінально-процесуальним Кодексом України 1960 року зі змінами (КПК України 1960 року).

З матеріалів справи вбачається, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.07.2007 ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Ухвалено запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

У провадженні вирішено цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 , а також доля речових доказів та стягнуто судові витрати (а.с. 3-4).

Відповідно до норми ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

12.05.2009 до Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі ч. 2 ст. 78 КК України надійшло подання начальника Києво-Святошинського районного відділу КВІ ОСОБА_15 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_8 на строк, призначений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.07.2007 щодо останнього (а.с. 1, 13-14).

Приписами ст. 408-2 КПК України 1960 року встановлений порядок скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до ст. 75 КК України, за поданням органу виконання покарання, за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України.

За вимогами ст. 411 КПК України 1960 року, питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник.

У судовому засіданні при розгляді питань, пов?язаних з виконанням вироку, засуджений користується процесуальним правами, передбаченими ст. 263 КПК України 1960 року, зокрема давати показання по суті питання що розглядається, заявляти клопотання, подавати докази.

Отже, за будь-яких обставин, суд повинен був повідомити засудженого та захисника, якщо про це заявив клопотання засуджений, - про день розгляду справи.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання засудженим ОСОБА_8 сповіщення про розгляд подання ВКВІ щодо направлення його в місця позбавлення волі на строк, визначений вироком суду першої інстанції щодо нього, що знайшло своє відтворення і в оскаржуваній постанові суду першої станції.

А, отже, подання органу КВІ, де фактично ставиться питання про погіршення становища засудженого ОСОБА_8 розглянуто за відсутності останнього, чим його було позбавлено реалізації прав, передбачених ст. 263 КПК України 1960 року, що, в даному конкретному випадку, колегія суддів розцінює як порушення його права на захист при розгляді подання КВІ.

За вимогами кримінально-процесуального закону до змісту судового рішення у формі постанови, зокрема на стадії вирішення питань, пов?язаних з виконання вироку, у постанові повинні бути наведені мотиви прийняття рішення та точно і ясно сформульовані висновки.

Дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Так, як видно з оскаржуваної постанови, мотивувальна її частина містить лише схематичні посилання на: рішення, яким засуджений ОСОБА_8 ; перебіг перебування засудженого на обліку в органі КВІ, зокрема щодо проведення розшукових заходів щодо нього; докази виклику ОСОБА_8 в суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання; докази, згідно яких, він не проживає за відомим суду місцем проживання та зміст ч. 2 ст. 78 КК України.

Проте, в мотивувальній частині ухвали взагалі не має посилання на мотиви прийнятого рішення та висновків щодо того, які ж саме покладені на ОСОБА_8 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області суду від 12.07.2007 обов?язки він не виконав, що і є предметом перегляду суду апеляційної інстанції у порядку ст. 365 КПК України 1960 року щодо законності та обґрунтованості постанови місцевого суду від 19.06.2009 стосовно засудженого ОСОБА_8 за апеляцією захисника ОСОБА_9 .

Крім того, як правильно вказано в апеляції захисника ОСОБА_9 , у поданні ВКВІ не ставилось питання про оголошення ОСОБА_8 в розшук, а також про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, про що ухвалив рішення суд за поданням ВКВІ.

Не відноситься вирішення кола цих питань постановою суду, ухваленої в порядку ст.ст. 408-2, 411 КПК України.

Водночас, слід звернути увагу, що в постанові суду від 19.06.2009 вказано, що 27.04.2009 до органу внутрішніх справ були направлені матеріали стосовно ОСОБА_8 для проведення подальших розшукових заходів, згідно ч. 1 ст. 164 КВК України (а.с. 30).

Наявні посилання на вказану обставину і в поданні, з зазначенням того, що 2009 Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області матеріали відносно ОСОБА_8 прийняті до виконання (а.с. 14).

У свою чергу, як указують приписи ч. 1 ст. 164 КВК України, які регулюють порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації, у тому числі, організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме та звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.

Отже, за наявними в матеріалах справи даними, слід дійти висновку, що первісно розшук засудженого ОСОБА_8 здійснювався на підставі звернення уповноваженого органу з питань пробації.

Проте, його результати судом першої інстанції не досліджені, а тому є незрозумілою подальша доля прийнятого рішення про його розшук, зокрема щодо встановлення дійсного перебування ОСОБА_8 у період виконання обвинувального вироку щодо нього.

Отже, за викладеним, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду за поданням начальника Києво-Святошинського районного відділу КВІ клопотанням начальника та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законну та обґрунтовану постанову, зокрема, з підстав порушення права ОСОБА_8 на захист, - що тягне за собою за приписами ст.ст. 367, 370 КПК України 1960 року безумовне скасування постанови з поверненням справи на новий судовий розгляд для повного, всебічного і об?єтивного дослідження всіх обставин справи, з урахуванням доводів апеляції захисника ОСОБА_9 .

Приймаючи рішення по скасування постанови з поверненням справи на новий судовий розгляд, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_8 з-під варти, бо саме за досліджуваним провадженням засуджений місцевим судом перерахований за Київським апеляційним судом,

Запити суду апеляційної інстанції щодо перебування ОСОБА_8 в Державній установі Київський слідчий ізолятор у іншій справі/провадженні, залишилися без відповіді, на що не вказують і дані з копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.10.2021, який не несе відповідної інформації (а.с. 71-72).

За викладеним, апеляція захисника ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п.п. 11, 15 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2009 року у справі за поданням начальника ВКВІ Києво-Святошинського району Київської області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2007 року за ч. 1 ст. 289 КК України, - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4