233 № 233/977/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2022 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 11 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000403 від 11 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2022 року, кримінальне провадження передано на розгляд головуючому судді ОСОБА_6 .
У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_6 з огляду на те, що вона працює в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області, де також працює суддя ОСОБА_7 , яка є потерпілою в іншому кримінальному провадженні відносно нього та яке перебуває на розгляді в Артемівському міськрайонному суді Донецької області.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свою заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_6 та пояснив, що, оскільки суддя Костянтинівського міськрайонного суду ОСОБА_7 є потерпілою у кримінальному провадженні щодо нього, яке розглядається Артемівським міськрайонним судом, і є колегою головуючого судді ОСОБА_6 , то існують сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 . Також вважає, що кримінальне провадження відносно нього, яке надійшло до Костянтинівського міськрайонного суду, пов`язане з кримінальним провадженням відносно нього, яке розглядається Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти відводу головуючому судді, з огляду на його необґрунтованість.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 просив вирішити заяву про відвід судді на розсуд суду.

Суддя, заслухавши доводи учасників, прийшов до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно зі ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Обставини, які б свідчили про наявність підстав для відводу головуючого судді, передбачені ст. 75 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_5 не наведені та не доведені. Доводи обвинуваченого, оголошені ним у судовому засіданні, є малоймовірними та уявними, і не можуть бути доказами упередженості чи певної зацікавленості судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження відносно нього.
Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 , не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 11 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1