печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4741/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 14.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні № 0000072 від 11.03.2021 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
26.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 14.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту від 09.12.2021 вих. № 09-1/12-21 у кримінальному провадженні № 0000072 від 11.03.2021 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням від 09.12.2021 вих. № 09-1/12-21 про відновлення досудового розслідування та отримання в Київському апеляційному суді, шляхом тимчасового доступу, копії ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2016 №01-3621цт. Проте слідчий у кримінальному провадженні відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову датовану 14.12.2021, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що порушує конституційні права ОСОБА_3 та підлягає скасуванню внаслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії вказані в клопотанні.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд скарги у відсутність сторони захисту. Вимоги підтримує та просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, дізнавачу, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000072 від 11.03.2021 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 438 КК України.

09.12.2021 захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням від 09.12.2021 вих. № 09-1/12-21 про відновлення досудового розслідування та отримання в Київському апеляційному суді, шляхом тимчасового доступу, копії ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2016 №01-3621цт.

Постановою від 14.12.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання відмовила.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що дійшов висновку, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 11.03.2021 завершено і стороною обвинувачення 20.08.2021 повідомлено стороні захисту про відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України для ознайомлення. Таким чином, слідчим не вбачається за доцільне відновлення досудового розслідування та проведення слідчих (розшукових) дій на цій стадії.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги сторони захисту спрямовані на проведення слідчих дій, які під час відкриття матеріалів іншій стороні не проводяться, оскільки, аналізуючи положення частини першої статті 290 КПК України, слід дійти висновку про те, що законодавцем передбачено повідомлення сторін про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування після визнання вже зібраних, тобто вже наявних, під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, і подальше їх збирання виходитиме за межі досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується вимог заявника, якими він просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії, вказані в клопотанні від 09.12.2021 вих. № 09-1/12-21, їх слід залишити без задоволення, оскільки дана вимога є похідною від першої про скасування постанови про відмову у задоволенні згадуваного клопотання про проведення слідчих дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1