ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3681/22 Номер провадження 11-сс/814/894/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 (відеоконференція)

та підозрюваного ОСОБА_7 ( відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0001795 від 10.06.2022 за апеляційними скаргами прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2022 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який має вищу освіту, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2КК України;

задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 03 вересня 2022 року включно.

Визначено суму застави у розмірі 198480 гр.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
На вказану ухвалу слідчого судді прокурором та захисником подані апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою пропонує обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів (в межах строків досудового розслідування ) без визначення розміру застави .

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, у разі внесення підозрюваним застави та звільнення з під варти підозрюваний матиме змогу спілкуватися через систему електронних мереж та мобільного зв`язку , що не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам знищення чи спотворення будьяких речей та документів, впливати на свідків, потерпілих та інших осіб у даному кримінальному провадженні.

Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою підозрюваному обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав слідству. Ризики, на які послався суд нічим не підтверджується.

Крім того ОСОБА_7 має соціальні зв`язки (цивільну дружину), постійне місце проживання, не судимий, хворіє на цукровий діабет, відсутні скарги на поведінку підозрюваного.

Позиція учасників судового провадження.
Прокурор свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Підозрюваний підтримав апеляційну скаргу захисника та заперечував проти апеляційної скарги прокурора.
Захисник ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримала.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0001795 від 10.06.2022 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

07.07.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу приписами ч.4 цієї статті Кодексу передбачено право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 -114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Колегія суддів не погоджується із доводами апеляції адвоката щодо недоведеності існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та врахованих слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який відповідно до санкції статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду апеляційної скарги не зменшились, врахувавши у сукупності тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, обставини і характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, відсутність відомостей про міцні соціальні зв`язки та його стан здоров`я.

Доводи адвоката щодо можливості застосування іншого запобіжного заходу позбавлені підґрунтя, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Посилання захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, цивільної дружини жодним чином не підтверджено. Не надано суду також і відомостей, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватися під вартою.

Надана захисником позитивна характеристика ОСОБА_7 з місця роботи сама по собі не зменшує наявність ризиків.

Враховуючи зазначене, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, і домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим немає і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 визначив розмір застави з урахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ( ч. 2 ст. 114-2 КК України ) не відноситься до переліку злочинів щодо яких суд має право не визначати розмір застави.

Доводи прокурора про необґрунтоване застосування слідчим суддею у даному випадку застави не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Будь-яких суттєвих порушень норм КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.376,404,405, 422 КПК України , колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2022 року якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .