Справа № 461/1881/22
Провадження № 1-кс/461/1452/22
26.04.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, -
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, просив його задоволити.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, а тому зважаючи на положення КПК України, слідчий суддя прийняв рішення про розгляд вказаного клопотання без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.
В межах даного кримінального провадження, 13 квітня 2022 року, слідчим затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В ході затримання із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено:
-Несправжні (імітаційні) засоби грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, а саме 20 купюр номіналом 100 доларів США кожна із серією та номером LG 04727792;
-Ключ до автомобіля марки «BMW»;
-Мобільний телефон марки «iPhone» з IMEI1: НОМЕР_2 та IMEI2: НОМЕР_3 , із встановленою сім-картою з номером телефону НОМЕР_4 .
Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.
У судовому засіданні заявник не довів, що на цей час у даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність залучення вказаних вилучених ключів. Також не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна.
Також заявник не довів у судовому засіданні яке відношення до автомобіля марки BMW 525, 2002 р.в реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , має його довіритель підозрюваний ОСОБА_4 , оскільки він не є його власником, та на якій підставі він просить повернути саме йому ключі від вказаного автомобіля, та на якій підставі він користується вказаним автомобілем.
Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для арешту зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, є в наявності. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна.
Тому, вважаю, що арешт на ключі від автомобіля марки BMW 525, 2002 р.в реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , слід залишити в силі, а в клопотанні слід відмовити, оскільки досудове слідство ще триває, а підстави для арешту майна не відпали.
Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання заявника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування арешту ключів від автомобіля марки BMW 525, 2002 р.в реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1