Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

18 жовтня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/937/22

провадження № 1-кп/152/119/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000155 від 13.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з базовою середньою освітою, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -
зі сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:

ОСОБА_3 13.09.2022 приблизно о 10 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи у кафе барі, що розташоване по АДРЕСА_2 , виявив на спинці стільця рюкзак синього кольору із надписом «Tommy Hilfiger», в середині якого знаходилися бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01» та грошові кошти різними купюрами і номіналом загальною сумою 50 гривень, влаcником якого є неповнолітній ОСОБА_5 та вирішив незаконно заволодіти вказаними речами. Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав рюкзак синього кольору із написом «Tommy Hilfiger», вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 5954/5955/22-21 від 15.09.2022 складає 236 грн., бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01», вартість яких відповідно до висновку експерта №5954/5955/22-21 від 19.09.2022 складає 181,59 грн. та грошові кошти в сумі 50 грн., після чого помістив викрадене за свою куртку та непомітно виніс із приміщення кафе бару.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 467,59 грн.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах.

Суду показав, що 13.09.2022 приблизно о 10 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи у кафе барі, що розташоване по АДРЕСА_2 , виявив на спинці стільця рюкзак синього кольору, в середині якого знаходилися бездротові навушники та 50 гривень різними купюрами та номіналом і вирішив незаконно заволодіти вказаними речами. Далі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказаний рюкзак, в середині якого були навушники та грошові кошти, сховав викрадене за свою куртку та непомітно виніс із приміщення кафе бар. Викраденими речами в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим неповнолітній ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 на виклик суду не прибули, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України. До суду від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 поступила заява про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні покарання ОСОБА_3 покладається на вирішення суду (а.с.32).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо заяви законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 і вважає за можливе провести судовий розгляд у її відсутності з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 також вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що подав письмову заяву (а.с. 34).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 і переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 в тому, що він 13.09.2022 приблизно о 10 годині, в період дії воєнного стану на території України, перебуваючи у кафе барі, що розташоване по АДРЕСА_2 , виявив на спинці стільця рюкзак синього кольору із надписом «Tommy Hilfiger», в середині якого знаходилися бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01» та грошові кошти різними купюрами і номіналом загальною сумою 50 гривень, влаcником якого є неповнолітній ОСОБА_5 та вирішив незаконно заволодіти вказаними речами. Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав рюкзак синього кольору із написом «Tommy Hilfiger», вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 5954/5955/22-21 від 15.09.21022 складає 236 грн., бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01», вартість яких відповідно до висновку експерта №5954/5955/22-21 від 19.09.2022 складає 181,59 грн., та грошові кошти в сумі 50 грн., після чого помістив викрадене за свою куртку та непомітно виніс із приміщення кафе бару. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 467,59 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій в умовах воєнного стану органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, покаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, (а.с. 48 - 51). Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Шаргородська ЦМЛ» ОСОБА_3 не перебуває (а.с.49).

При таких обставинах суд, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки законного представника неповнолітнього потерпілого, яка при призначенні покарання покладається на вирішення суду, даних про особу ОСОБА_3 , який активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статті 69 КК України.

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: рюкзак синього кольору із надписом «Tommy Hilfiger», бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01» та грошові кошти різними купюрами і номіналом загальною сумою 50 гривень повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 755,08 грн.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 08 коп.

Речові докази по справі: - рюкзак синього кольору із надписом «Tommy Hilfiger», бездротові навушники «BASEUS Encok WM 01» та грошові кошти різними купюрами і номіналом в загальній сумі 50 гривень повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1