Справа № 159/5390/21 Провадження №11-кп/802/487/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,
суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зучастюсекретаря- ОСОБА_5 ,
прокурора- ОСОБА_6 ,
обвинувачених- ОСОБА_7 , ОСОБА_8
(в режимі відеоконференцзв?язку),
потерпілої- ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2022 року,
ВСТАНОВИВ
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Лаврів Луцького району Волинської області, з середньою освітою, не одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин (двісті двадцять годин).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця села Острів Самбірського району Львівської області, з середньою освітою, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , несудимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин (двісті двадцять годин).

Строк відбування покарання щодо обох обвинувачених постановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний виним та засуджений за те, що він 07.08.2021 близько 18:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_8 , котрий також перебував у стані алкогольного сп`яніння, у лісовому масиві, що поблизу с. Поворськ Ковельського району Волинської області, зустрівшись із односельчанкою ОСОБА_9 , під час раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 шарпав та стискав рукою праве плече ОСОБА_9 . У подальшому, діючи без попередньої змови з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер свої дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , а саме в область правої щоки. Продовжуючи умисні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , зімкнувши дві руки разом у замок, умисно завдав не менше двох ударів кулаком в область голови ОСОБА_9 . Окрім цього, ОСОБА_8 умисно наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , а саме в область правої щоки, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи без попередньої змови, підійшли до ОСОБА_9 та з метою спричинення тілесних ушкоджень, хаотично, кулаками рук нанесли не менше трьох ударів в область голови останньої.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, тобто у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний виним та засуджений за те, що він 07.08.2021 близько 18:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий також перебував у стані алкогольного сп`яніння, у лісовому масиві, що поблизу с. Поворськ Ковельського району Волинської області, зустрівшись із односельчанкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 шарпав та стискав рукою праве плече ОСОБА_9 .

В подальшому, діючи без попередньої змови з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свої дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , а саме в область правої щоки. Продовжуючи умисні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , зімкнувши дві руки разом у замок, умисно завдав не менше двох ударів кулаком в область голови ОСОБА_9 . Окрім цього, ОСОБА_8 умисно наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , а саме в область правої щоки, від чого остання втратила рівновагу і впала на землю.

Після цього, продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи без попередньої змови, підійшли до ОСОБА_9 та з метою спричинення тілесних ушкоджень, хаотично, кулаками рук нанесли не менше трьох ударів в область голови останньої.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, параорбітальної гематоми справа та забою м`яких тканин обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та забою м`яких тканин правого плеча, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії летких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, тобто у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненного злочину та осіб обвинувачених через неправильне застосування кримінального закону, внаслідок м`якості.

Зазначає, що місцевим судом не в повній мірі враховано всі обставини справи, зокрема, вчинення обвинуваченими злочину у стані алкогольного сп`яніння щодо потерпілої, яка є інвалідом ІІІ групи, також спричинення останній тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Окрім цього, ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 не відшкодовані кошти на лікування потерпілої.

Враховуючи вказане, апелянт просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, потерпілу, її представника та прокурора, які підтримали подану адвокатом ОСОБА_10 апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинувачених, які, кожен окремо, відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою. та кваліфікація їх дій за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України є правильними та ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

У зв`язку з вказаним, вирок суду першої інстанції перевіряється лише в частині покарання призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Так, обираючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, місцевий суд дав оцінку ступеню тяжкості вчиненого злочину, дані про осіб винних, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих, зокрема, перебування обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, призначив основне покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитися не може та вважає його таким, що суперечить вимогам ст.65 КК України.

На переконання судової колегії суд першої інстанції, в даному випадку, недостатньо врахував та не надав належної оцінки обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема тому, що злочин, незважаючи на відсутність попередньої змови між обвинуваченими, було вчинено групою осіб, нанесення останніми потерпілій ударів в область голови, які хоча відносяться до легких тілесних ушкоджень, однак спричинили закриту черепно-мозкову травму з струсом головного мозку, параорбітальну гематому справа та забій м`яких тканин обличчя. Також апеляційний суд зауважує, що обвинувачені є чоловіками молодого віку, які під час раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, умисно наносили удари останній.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченим покарання у виді громадських робіт, які хоч і передбачені санкцією ч.2 ст.125 КК України, однак на переконання колегії суддів не є достатнім та необхідним для виправлення останніх.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами представника потерпілої про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції або неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід скасувати та ухвалити новий вирок.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, апеляційний суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, даних про осіб винних.

Так, ОСОБА_7 є особою молодого віку, провину у вчиненому визнав частково, кошти на лікування потерпілій не відшкодував, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи наркологічному кабінеті не перебуває і за допомогою не звертався, скарг на його поведінку у сільську раду не надходило, до адміністративної відповідальності працівниками сільської ради не притягався.

ОСОБА_8 є особою молодого віку, провину у вчиненому визнав частково, кошти на лікування потерпілій не відшкодував, на диспансерному обліку у лікаря психіатра чи наркологічному кабінеті не перебуває і за допомогою не звертався, проживає разом із матір`ю і сестрою, повідомив, що одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, скарг на його поведінку у сільську раду не надходило, до адміністративної відповідальності працівниками сільської ради не притягався.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , суд відносить перебування обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Також судом береться до уваги думка потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягає на призначенні обвинуваченим суворого покарання у виді обмеження волі.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається у поданій апеляційній скарзі представник потерпілої, судова колегія приходить висновку про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України.

На думку апеляційного суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, як самими обвинуваченими, так і іншими особами.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2022 року в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий.

Визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді