11.07.2022Справа № 639/2009/20
Провадження № 1-кп/639/87/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 25.01.2020 року за №0000138 за обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого: 19.12.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у вечірній час доби в один із днів у період з 28.12.2019 по 06.01.2020 цілеспрямовано прибув до одноповерхового приміщення цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який орендує його знайомий ОСОБА_5 , з тим, щоб вчинити таємне викрадення будь-якого майна, яке на його думку, могло знаходитися в приміщенні цеху, поєднаного з проникненням у зазначене приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, переліз через паркан, яким огороджено територію двору, а потім, перебуваючи на подвір`ї, скориставшись відсутністю будь-кого в приміщенні цеху та тією обставиною, що за його діями ніхто не спостерігає, проліз під металевими воротами в середину приміщення цеху. Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений період часу виконав усі дії, які вважа за небхідне, для проникнення у приміщення цеху. Надалі ОСОБА_4 , діючи повторно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому, перебуваючи у приміщенні цеху, таємно, почергово заволодів майном, що належить ОСОБА_5 , а саме: вологоміром « Benetech GM620», вартістю 936 гривень; пневматичним пістолетом для забивання цвяхів у дерево «Rongpeng» моделі «MCN 80», вартістю 4667 гривень; пневматичним пістолетом для забивання цвяхів у дерево «Rongpeng» моделі «MCN 70», вартістю 3287 гривень, які забрав зі столу, розташованого ліворуч від входу в приміщення цеху. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд. У результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 8890 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/439СЕ-20 від 28.02.2020.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, офіційно не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має а утриманні батько, який потребує догляду після перенесеної хвороби (інсульт) та мати, яка не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину, сімейний стан останнього, його участь в утриманні батьків та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 12936 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно обвинувачення ОСОБА_4 заволодів майном потерпілого на суму 8890 гривень. Доказами у справі, підтверджено факт того, що внаслідок кримінального правопорушення потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 8890 гривень, саме вказана сума стала предметом кримінального правопорушення.

Проте, майно потерпілого частково було йому повернуто, а саме на суму: 7954 грн. 00 коп. крім того повернуто майно було визнано речовими доказами по справі та судом також вирішено питання щодо повернення їх потерпілому.

Розмір збитків, завданий кримінальним правопорушенням у матеріальних складах кримінальних правопорушень, яким є ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає встановленню та доведенню. В даному випадку доказами у справі підтверджено, що кримінальним правопорушенням завдано потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 8890 гривень, яка частково відшкодована, а саме на суму 7954 грн.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 936 грн. 00 коп., оскільки вказані вимоги підтверджені належними письмовими доказами, а саме висновком експерта.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у розмірі 942 грн. 06 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 .

Речові докази, а саме: пневматичний пістолет для забивання цвяхів у дерево Max MCN70 та пневматичний пістолет для забивання цвяхів у дерево Max MCN80 повернути власнику.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 936 грн.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1