Справа №592/9395/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/472/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року, якою засудженій ОСОБА_7 відмовлено у клопотанні про застосування амністії, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджена ОСОБА_7 з клопотанням про звільнення від покарання за амністією 2016 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що клопотання засудженого належить до розгляду за місцем знаходження суду, який ухвалив вирок або до суду за місцем відбування покарання. Таким чином немає законних підстав для розгляду клопотання Ковпаківським районним судом м. Суми.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційнв скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, так як вважає її незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої засудженою ОСОБА_7 апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.

Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину восени 2018 року засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.02.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді двох років десяти місяців позбавлення волі. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17.05.2021 вказаний вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 17.05.2021.

З особової справи засудженої вбачається, що засудженій визначено відбувати покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Засуджена, тимчасово перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», подала клопотання про звільнення від покарання за амністією 2016 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

Зважаючи на те, що засуджена на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженої і, відповідно ст. 11, 18 і 89 КВК, не виконує функції виправної колонії, а Ковпаківський районний суд м. Суми не є судом, в межах якого ОСОБА_7 відбуває покарання, то клопотання ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» повинно розглядатись судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок або за місцем відбування покарання.

З огляду тільки на ці обставини, у суду першої інстанції відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_7 , а тому всі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки вказане вище клопотання засудженого не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 серпня 2021 року, якою засудженій ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до неї положень закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4