Справа № 947/5562/21
Провадження № 1-кс/947/7678/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2022 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000028 від 13.01.2020 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займаючого посаду інженера у ТОВ «Будівельна група «Кристал», офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 13.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч. ч. 2, 3 ст. 209 КК України, за фактом заволодіння державними грошовими коштами, виділеними під час реалізації міжнародного грантового проекту «Чиста ріка».

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

04.08.2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненого організованою групою та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене організованою групою у великих розмірах за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, а тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні оголосив клопотання та підтримав його у повному обсязі, просив його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 3 535 946 грн..
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення з огляду на наступне. Додатки до клопотання, які надані до суду суттєво відрізняються від екземпляра клопотання, який було вручено ОСОБА_6 , чим порушено право останнього на захист. Також на думку захисника підозра, пред`явлена ОСОБА_6 необґрунтована, оскільки стороною обвинувачення матеріали її не підтверджують, а тільки підтверджують виконання ОСОБА_6 обов`язків згідно укладених трудових відносин. Усі роботи виконанні згідно предмету договору у повному обсязі до зазначеного етапу зупинення робіт та у належній якості, про що слідством здобути докази та надані до суду, що підтверджує відсутність події злочину. Розмір майнової шкоди у відповідності до ст. 242 КПК України органом досудового розслідування не визначений. Також не розкрито обставини вчинення кримінального правопорушення, його конкретні ознаки, які вказують на наявний умисел у ОСОБА_6 на скоєння інкримінованих злочинів. Щодо заявленого прокурором ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, який прокурор обґрунтовує тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру захисник зазначає, що вказане твердження прокурора є необґрунтованим, незаконним, непередбаченим нормами КПК України. Жодного факту, який би вказував на заявлений прокурором ризик в клопотанні та доданих матеріалах справи немає. Ризики знищення, приховування або спотворення документів, спростовуються відсутністю таких за період довготривалого слідства, а ризики щодо продовження вчиняти аналогічні правопорушення, знищити, спотворити докази відсутні та нівелюються тим, що ОСОБА_6 жодним чином не чинив перешкод при виконання органом досудового розслідування слідчих дій, які вже проведені (допити, запити, вилучення всіх оригіналів документів, тощо). Ризик можливого впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні не підтверджується жодним чином та спростовується характеризуючими підозрюваного даними. Крім цього, захисник звернула увагу слідчого судді на те, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави у сумі понад 3,5 млн. грн. є непомірним для підозрюваного з огляду на його майновий стан та жодним чином необґрунтований прокурором у судовому засіданні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримуючи думку захисника ОСОБА_4 , просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення посилаючись на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 датоване 03.08.2022 року, а повідомлення про підозру складене 04.08.2022 року, що свідчить про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 було складено тоді, коли він ще не набув статусу підозрюваного, що свідчить про його безпідставність. Також звернув увагу слідчого судді на те, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час проходить службу у Збройних Силах України та необхідний державі для захисту територіальної цілісності та оборони України від збройної агресії Російської Федерації, на підтвердження чого надав слідчому судді клопотання т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.08.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, в якому останній просив взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_6 .
Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою пред`явленою йому не погодився та просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення. Зазначив, що обставини викладені у клопотанні сторони обвинувачення не відповідають дійсності.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.
04.08.2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненого організованою групою та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене організованою групою у великих розмірах.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: матеріалами УСР в Одеській області ДСР НП України в ході виконання доручення слідчого; протоколами НСРД; наказом про призначення на посаду;судовою будівельно-технічною експертизою; почеркознавчими експертизами; протоколами огляду місця події;протоколами допиту свідків та іншими матеріалами провадження в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України та не погоджується із посиланням сторони захисту на необґрунтованість підозри за обставин викладених у письмових запереченнях захисників.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на те, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, ч. 3 ст. 289 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з огляду на те, що підозрюваний з метою уникнення настання такої кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Проте, аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на надані захисниками характеризуючі дані на підозрюваного, відповідно до яких він офіційно одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має офіційне місце роботи та на даний час проходить військову службу у Збройних силах України, де зарекомендував себе з позитивного боку, також підозрюваний позитивно характеризується за місцем мешкання відповідно до чого слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є мінімальним.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеними стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того яким чином підозрюваний буде мати можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або яким чином він буде перешкоджати кримінальному провадженню, також з огляду на тривалий проміжок часу протягом якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, слідчий суддя може зробити висновок про те, що органом досудового розслідування проведена вже значна кількість слідчих дій,а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.
Також, посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді є необґрунтованим, адже сторона обвинувачення у клопотанні не зазначає на яких саме свідків може впливати підозрюваний.
Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні не буде достатнім для запобігання можливості існування вказаного ризику.
4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, встановлений в судовому засіданні мінімальний ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме, те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час проходить службу у ЗСУ, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленому ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу і в повній мірі буде здатним запобігти встановленому ризику.
Керуючись, ст. ст. 177, 178, 179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000028 від 13.01.2020 року відносно ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 04.10.2022 року, в межах строку досудового розслідування, а саме:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1