Номер провадження: 11-кп/813/304/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу під час розгляду апеляційних скарг ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_10 ОСОБА_11 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 у кримінальному проваджені №0000890, внесеному до ЄРДР 09.04.2017 року, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_10 приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.06.2018 року та призначено остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 зараховано з моменту його фактичного затримання і початку перебігу строку попереднього ув`язнення, а саме з 18.04.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) зараховано ОСОБА_10 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 18.04.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили продовжений.

Визнано ОСОБА_9 винуватою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано з моменту її фактичного затримання і початку перебігу строку попереднього ув`язнення, а саме з 10.04.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) зараховано ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 10 квітня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, запобіжний захід обвинуваченої ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної продовжений.

Вироком також вирушено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, обвинуваченими та їх захисниками подані апеляційні скарги. В подальшому обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_7 заявили клопотання про відмову від поданих ними апеляційних скарг, які були задоволені апеляційним судом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від захисника обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання із посиланням на те, що обвинувачена повністю відбула покарання, яке призначене їй оскаржуваним вироком суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 ОСОБА_9 визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховано з моменту її фактичного затримання і початку перебігу строку попереднього ув`язнення, а саме з 10.04.2017 року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) зараховано ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 10 квітня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Таким чином, на час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_9 повністю відбула покарання, яке призначене їй оскаржуваним вироком суду.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 2 зазначеної норми закону передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_7 підтримав клопотання та просив його задовольнити, прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_7 задовольнити, застосувавши до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків з`являтися за викликами до суду апеляційної інстанції та повідомляти суд про зміну місця проживання.

Керуючись статтями 24, 177, 178, 179, 194, 370, 401, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків з`являтися за викликами до суду апеляційної інстанції та повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.
Попередити обвинувачену ОСОБА_9 про наслідки ухилення від покладених на неї судом обов`язків.
Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4