Справа № 216/8260/21
Провадження № 1-кп/216/485/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2022 р. місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000558 від 11 червня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:
- 20.11.2002 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;
- 11.03.2003 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 23.05.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів;
- 13.03.2007 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 1, 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 31.08.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 11 днів;
- 16.05.2014 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 19.11.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого РогуДніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнений 18.02.2016 року за відбуттям строку покарання;
- 02.06.2017 року вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;
- 24.07.2017 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2017 року виконувати самостійно;
- 07.12.2017 року вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців, вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2017 року виконувати самостійно;
- 13.02.2018 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;
- 16.09.2019 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого РогуДніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, чч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 29.04.2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 3 дні;
- 02.12.2021 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 02.02.2022 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 25.04.2022 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
10 червня 2021 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою підручних засобів відчинив металопластикове вікно та через нього проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 600 грн і 3 000 доларів США, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 81 271 грн 80 коп.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 81 871 грн 80 коп.
Крім того, 26 жовтня 2021 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом підбору ключа проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: чоловічу осінню куртку «Emporio Armani» чорного кольору вартістю 966 грн 76 коп., чоловічу сумку-меседжер «Xi Saro» чорного кольору вартістю 300 грн, а також чоловічу зимову шкіряну куртку коричневого кольору та чоловічу зимову куртку «Томмі» синього кольору невстановленої вартості. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 1 266 грн 67 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав суду такі показання. За епізодом з потерпілим ОСОБА_5 обвинувачений показав, що 10 червня2021 року приблизно о 14.00 год. на вул. Вчителів він заліз на балкон, віджав металопластикове вікно та потрапив до квартири, звідки викрав гроші в розмірі 600 грн і 3 000 доларів США, які витратив на власні потреби. За епізодом з потерпілим ОСОБА_6 обвинувачений зазначив, що 26 жовтня 2021 року приблизно о 16.00 год. на вул. Пушкіна він шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей потрапив до квартири, з якої викрав три куртки та сумку. Одну куртку та сумку він добровільно видав працівникам поліції, які повернули їх потерпілому, а дві куртки продав за 200 грн, витративши отримані кошти на власні потреби. Водночас обвинувачений зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладені правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, зокрема фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, жалкує про свої негативні вчинки, засуджує таку поведінку та вважає справедливим покарання, яке просив призначити йому прокурор.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, подавши до суду заяви, в яких просили провести судовий розгляд за їхньої відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність намірів пред`являти цивільні позови.
За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілих відповідно до положень ст. 325 КПК України.
Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та згоду прокурора на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення кожного з епізодів інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого й прокурора, суд змістовно роз`яснив останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів і відбував покарання у виді позбавлення волі, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (а.к.п. 77-97).

Разом з тим суд бере до уваги, що завданазлочином майнова шкода частково відшкодована шляхом повернення потерпілому ОСОБА_6 викраденої барсетки та однієї куртки, потерпілому ОСОБА_5 шкоду не відшкодовано.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви, обстановку, спосіб його вчинення та відповідні наслідки, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до скоєного, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність роботи, родини та утриманців, не перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та однієї обтяжуючої обставини, часткове відшкодування завданої злочином шкоди, а також думки потерпілих про призначення необхідного покарання обвинуваченому на розсуд суду.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. Водночас у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком в період з 11 листопада 2021 року до 12 червня 2022 року.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, оскільки він належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність та знову вчинив два епізоди умисного тяжкого злочину проти власності, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність й можливість виправлення та перевиховання лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не пред`явлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України зі ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 3 775 грн 64 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів (а.к.п. 39, 50, 162).

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року з 11 листопада 2021 року до 12 червня 2022 року.
Речові докази, а саме:

- чоловічу барсетку чорного кольору та чоловічу куртку «Emporio Armani» чорного кольору», - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 згідно з його розпискою від 14.12.2021 року (а.к.п. 152);

- решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн 64 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1