ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1022/22 Справа № 204/5374/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000994 від 17 червня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі, громадянина України, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.12.2005 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 01.08.2008 звільнений з Беленківської ВК №99 Запорізької області по відбуттю строку покарання;
- 13.05.2011 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. За постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2012 скасовано іспитовий строк і засудженого направлено для відбуття призначеного покарання. 28.05.2014 звільнено з кримінально - виправної установи на підставі ст. 2 ЗУ Про амністію у 2014 році згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014;
- 19.06.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
- 09.11.2015 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71, ч. 3 ст.78 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 20.01.2020 звільнений з Синельниківської ВК №94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 07.08.2020 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст. 75 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі,з іспитовим строком 2 роки;
- 10.08.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року більш тяжким покаранням за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно з обставинами, встановленими судом, в квітні 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування конопель на земельній ділянці, що розташована біля Краснопільської птахофабрики по вул. Дзеркальна у м. Дніпро.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 2,7,12,15 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15 лютого 1995 року, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, ігноруючи вимоги ст.ст. 4,6,7 З.У. Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів (в редакції зі змінами від 01.09.2001), а також відповідно до списку № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено таблиці № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (в редакції зі змінами від 16.05.2018 року), усвідомлюючи суспільно безпечний характер дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в квітні 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, на земельній ділянці, що розташована біля (Краснопільської птахофабрики по вул. Дзеркальна у м. Дніпро, посіяв, шляхом незаконного внесення у відкритий ґрунт, насіння конопель, в кількості 29 штук, тим самим вчинив злочинні дії з незаконного посіву коноплі, та в подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в період часу з квітня 2020 року, більш точного часу з ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, по 16 червня 2020 року, виконував злочинні дії, спрямовані на незаконне вирощування рослин роду конопель, які виразились в тому, що він систематично доглядав за вказаними рослинами конопель, особисто обробляв їх шляхом внесення добрив, прополювання та поливу, з метою доведення рослин до стадії дозрівання для подальшого особистого вживання, без мети збуту. Також, 16.06.2020 року, в період часу з 17.00 годин по 17.40 годин, працівниками поліції Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості що розташована біля Краснопільської птахофабрики по вул. Дзеркальна у м. Дніпро, виявлено та вилучено рослини конопель у кількості 29 штук. Згідно висновку експерта №19/104-8/3078 від 23.06.2020 року, надані на експертизу 17.06.2020 рослини у кількості 29 штук, вилучені 16.06.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Дніпро вул. Дзеркальна, біля Краснопільської птахофабрики , є рослинами роду коноплі (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 310 КК України - у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав оцінки даним про особу обвинуваченого та не врахував повне визнання ним своєї вини, у зв`язку з чим призначив занадто суворе покарання. Адвокат вважає, що в даному випадку є підстави для застосування положень ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали кримінального провадження та рішення суду І інстанції апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 310 КК України, які судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, визнанні недоцільним досліджувати, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Перевіряючи доводи захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, то апеляційний суд не знаходить підстав для їх задоволення.
Відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
За диспозицією ст. 69 КК України, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
При цьому, обов`язковим є зазначення й мотивування, які саме обставини справи або дані про особу підсудного визнаються такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Як видно з вироку суду І інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 судом належно враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання. Було враховано, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, що останній на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Разом з цим, пом`якшуючою обставиною, згідно ст. 66 КК України, суд І інстанції визнав щире каяття обвинуваченого, а обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, визнано рецидив злочинів.
Із врахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у межах санкцій частини статті обвинувачення, - мінімальне у межах санкції, і на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим), визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі, із реальним його відбуванням у відповідних установах.
Призначене покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, є виваженим, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання, й меті покарання .
З приводу доводів апеляційної скарги стосовно особи ОСОБА_7 дійсно останній за місцем проживання позитивно харатеризується та не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, однак обвинувачений не працює, раніше судимий, і має не зняту і не погашену судимість, що свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, соціюватись у суспільстві.
За таких обставин апеляційним судом не встановлено таких обставин справи або даних про особу обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. Тож, колегія суддів не убачає підстав до застосування щодо обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначення останньому більш м`якого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, ніж передбачено законом.
Істотних порушень, які б були підставою для скасування рішення суду І інстанції під час апеляційного перегляду не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4