Житомирський апеляційний суд
Справа №277/427/22 Головуючий у 1-й інст. Гресько В. А.
Категорія ч.2 ст. 286-1 КК України Доповідач Широкопояс Ю. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: Широкопояса Ю.В. - головуючого, Зав`язуна С.М. та Бережної С.В., за участю: секретаря судового засідання Дем`янчук Н.Д., прокурора Романової Н.Л., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Новика М.А., обвинуваченого ОСОБА_2 та захисника Рибченка А.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника Рибченка А.О. на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21.07.2022 у кримінальному провадженні № 0000138 за ч. 2 ст. 286-1 КК України щодо ОСОБА_2 (далі- ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що має на утриманні малолітню дитину, працюючого приймальником молока в ТОВ «Радевилівмолоко», -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 років. Застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_2 до 18.09.2022.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4204 грн. 51 коп., пов`язані з проведенням судових експертиз.

Вирішено скасувати арешт на автомобіль «ВАЗ-21103» р. н. « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_4 та знаходиться на зберіганні у ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, та повернути його власнику.

Згідно вироку, близько 22 години 50 хвилин 19.12.2021 в с. Велика Цвіля Ємільчинської територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області Шокур, в порушення вимог п.п. 2.9 а), 12.3. Правил дорожнього руху України, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «ВАЗ-21103» р. н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , та рухаючись у правій смузі руху автомобільної дороги у напрямку зі сторони с. Просіка до центру с. Велика Цвіля, у темну пору доби на частково освітленій вуличними ліхтарями прямій ділянці дороги, виявивши небезпеку для руху - пішохода ОСОБА_1 , яка рухалася йому назустріч по його смузі руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, розриву селезінки, розриву лівої долі печінки, закритої травми органів грудної клітки, забою легень, органів середостіння, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, закритого перелому лівої лопатки, закритого перелому правої великогомілкової кістки, які супроводжувалися крововтратою ІІ-ІІІ ступеня та розвитком травматичного шоку ІІ-ІІІ ступеня, які були небезпечними для життя в момент спричинення.

В апеляційній скарзі захисник Рибченко А.О. просить змінити вирок в частині призначення покарання, застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. Твердить про неповне врахування судом при призначенні покарання поведінки обвинуваченого після ДТП та обставин, що пом`якшують покарання, - активного сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілій та її сім`ї. Зазначає про невідповідність призначеного ОСОБА_2 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Гайворонський О.В. просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення як необґрунтовану, а вирок- без змін.

За змістом «відзиву» на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_1 не заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить призначити ОСОБА_2 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення захисника, обвинуваченого, потерпілої та її представника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини злочину та кваліфікацію дій обвинуваченого є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин відповідно до положень ст. 349 КПК України.

З матеріалів справи також видно, що обвинувачений ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся та активного сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_1 , безпосередньо після вчинення ДТП ОСОБА_2 залишився на місці події, надав їй всю необхідну допомогу та викликав відповідні служби, фінансово та особисто приймав участь у відновленні її стану здоров`я, допомагав з утриманням господарства, має намір в подальшому не менше 3-х років або до повного відновлення її стану здоров`я надавати їй та її дітям необхідну фінансову та господарську допомогу; вона не має до обвинуваченого будь-яких матеріальних претензій з приводу наслідків ДТП, просила та просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Під час апеляційного судового провадження потерпіла та її представник просять також врахувати, що покарання у виді позбавлення волі унеможливить надання ОСОБА_2 подальшої вищевказаної допомоги потерпілій та її родині, в якій відсутній чоловік.

Цивільний позов у даній справі потерпілою не заявлявся.

З огляду на сукупність вищевказаних обставин, що можуть свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з усіх обставин справи, вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, та даних про особу ОСОБА_2 , колегія суддів вважає за можливе та справедливе частково задовольнити апеляційну скаргу, застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому інше більш м`яке основне покарання, ніж позбавлення волі - яке зазначено у санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України, - у виді арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 , а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Тому вирок підлягає відповідній зміні в частині призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника Рибченка А.О. задовольнити частково.

Вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21.07.2022 у кримінальному провадженні № 0000138 за ч. 2 ст. 286-1 КК України щодо ОСОБА_2 змінити в частині призначення покарання.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

У решті вказаний вирок місцевого суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_2 - у той же строк з моменту вручення йому копії повного тексту даної ухвали.

Судді: