УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000068, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2022 р., за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000068 від 08.04.2022 р.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував схему продажу гуманітарної допомоги (продукти харчування, одяг, побутова хімія, корм для домашніх тварин, лікарські засоби) через продовольчі магазини, заклади торгівлі, аптеки, фізичних осіб-підприємців з метою отримання прибутку, під час воєнного стану.
Також встановлено, що з метою прикриття своєї злочинної діяльності та акумулювання незаконно здобутих грошових коштів від продажу благодійної допомоги фігурантами кримінального провадження створено благодійний фонд «БФ «Доброчинець України», керівником якого є ОСОБА_4
26.08.2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
25.08.2022 р. на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.08.2022 р. проведено обшук, за адресо: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено мобільний телефон, марки Apple, iPhone 13 Pro Max, номер моделі MLLD3HU/A серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 , який належить дружині підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , яким вона користувалась.
27.08.2022 р. вказаний мобільний телефон було оглянуто.
Як вказує слідчий у клопотанні, на даний час є підстави для накладення арешту на даний мобільний телефон, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Разом з тим, вказані вимоги не виконані, текст клопотання в супереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України не містить обґрунтованої наявності підстав та мети накладення арешту
Так, у клопотанні не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено пункту статті 170 КПК України, на підставі якої слідчий просить накласти арешт.
Також, до клопотання не додано документів, якими обґрунтовуються доводи, зокрема, про те, що вилучене майно є речовими доказами.
Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого слідчим клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000068, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2022 р., за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України - повернути прокурору.
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1