Єдиний унікальний номер 205/7500/19
У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002098 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 27.06.2019 року приблизно о 09.30 год., прибув за адресою: м. Дніпро, вул. Колективна, 42Г, а саме, до гаражного кооперативу «Південний», де в цей час біля гаражу № НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_6 . Знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_7 щодо повернення йому боргу, на що останній не погодився. Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом марки «Honda», модель «TACТ», д/н НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні у ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізувати свою злочинну діяльність, діючи умисно, підійшов до мопеду марки «Hоnda», модель «ТАСТ», державний знак НОМЕР_2 , котрий знаходився поруч з гаражем № НОМЕР_1 , сів в нього і за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун мопеду і в супереч волі ОСОБА_9 поїхав у невстановленому напрямку, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме, мопедом марки «Honda», модель «TACT», державний знак НОМЕР_3 , вартість якого становить 8896,57 гривень, тобто ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи своє клопотання обвинувачений зазначив, що внаслідок зміни обстановки, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, а він перестав бути суспільно небезпечним щодо цього злочину. Зазначив, що через суттєву зміну обстановки, у зв`язку з тим, що 24.02.2022 року запроваджено режим воєнного стану на свій території України, який змушує до переоцінки цінностей та розуміння суспільної небезпечності того, що відбувається навколо вважає, що його можливо віднести до осіб, які перестали бути суспільно небезпечними, а вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. Крім того, зазначив, що він не пропустив жодного судового засідання, не допускав будь-яких правопорушень за час судового провадження, має місце повне примирення з потерпілим ОСОБА_8 , повністю усунув можливе спричинення збитків та шкоди, до кримінальної відповідальності не притягався, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 вказане клопотання підтримали, обвинувачений зазначив, що розуміє, що така підстава закриття кримінального провадження є нереабілітуючою. Також наголосив, що вини не визнає та вважає, що його дії не мають кримінального характеру.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання та закриття провадження.

Потерпілий не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання у його відсутність.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 48 КК України встановлено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України судам слід враховувати роз`яснення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за змістом яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому, треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Сутність поняття "зміна обстановки" пов`язана з дійсною, об`єктивною, що не залежить від волі та бажання суб`єкта, зміною обстановки, і ця зміна стосується не тільки цієї особи, а також розповсюджується на всіх громадян держави чи певного району або на всіх робітників тієї чи іншої установи та організації.

Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це суттєві зміни в зовнішніх умовах, що не залежать від волі особи та зумовлюють малозначущість або повну втрату суспільної небезпечності кримінально-караного діяння.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи, внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільна небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальне караних діянь у майбутньому.

Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що особа та/або вчинене нею діяння станом на час розгляду клопотання втратили суспільну небезпечність як обставин, з якими законодавець об`єктивно пов`язує можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, суду надано не було.

Ті обставини, що зазначив обвинувачений, не є тими обставинами, з якими законодавець об`єктивно пов`язує можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Крім того, суд ураховує ту обставину, що обвинувачений, звертаючись до суду із заявою про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України не визнав своєї вини, також під час судового розгляду вину свою не визнавав в повному обсязі та заперечував доведеність ознак кримінального правопорушення у своїх діях.

Хоча у законодавстві немає чіткої кваліфікації підстав для закриття кримінального провадження з огляду на спричинені ними юридичні наслідки для особи, стосовно якої відбувається таке закриття, в теорії права та правозастосовній практиці прийнято класифікувати як реабілітаційні та нереабілітаційні.

Закриття провадження з підстав, визначених ст. 48 КК України, є нереабілітаційними, фактично констатується причетність особи до вчинення кримінально-караного діяння.

Презумпція невинуватості є не лише обов`язковим елементом реалізації конституційного права на судовий захист, без якого справедливий судовий розгляд неможливий, а й важливою конституційною гарантією, яка потребує справедливого судового розгляду й ефективного судового захисту. Зазначене обумовлює потребу в забезпеченні особі можливості висловлювати позицію стосовно своєї невинуватості, доводити цю позицію в судовому порядку, інакше будуть порушені основні засади судочинства, зокрема визначені частиною другою статті 129 Конституції України, як-от рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1); змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3). Викладені основні засади судочинства є також загальними засадами кримінального провадження (пункти 3, 15 частини першої статті 7 Кодексу).

Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Так, обвинуваченим у клопотанні не доведено наявності жодних об`єктивних життєвих обставин чи умов, в яких особа перебувала на час вчинення ним вказаного злочину та які значною мірою вплинули на його суспільну небезпечність, а також того факту, що протягом певного часу після його вчинення обстановка, яка оточувала обвинуваченого в момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно і суттєво впливає на нього і переконливо робить маловірогідним або унеможливлює вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

Наведені в клопотанні доводи про те, що обвинувачений не пропустив жодного судового засідання, не допускав будь-яких правопорушень за час судового провадження, має місце повне примирення з потерпілим ОСОБА_8 , повністю усунув можливе спричинення збитків та шкоди, до кримінальної відповідальності не притягався не є зміною обстановки в розумінні статті 48 КК України, а відтак і підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності. Факт невчинення іншого суспільно-небезпечного діяння після вчинення злочину сам по собі не є достатнім та не може переконливо свідчити про зміну обстановки та втрату особою суспільної небезпечності у такій мірі, що унеможливлює вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 48 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття відносно нього кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України відмовити.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасниками судового провадження 19.08.2022 року о 15.00 год.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1