Справа №523/1485/21
Провадження №1-кп/523/665/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тулома Кольського району, Мурманської області, Росія, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -05.10.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано 5 днів позбавлення волі згідно вироку Комінтерновського районного суду Одеської області від 25.10.2016 року, остаточно призначено до відбуття покарання строком 5 років 5 днів позбавлення волі; 24.12.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 року визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк н 4 роки 5місяців позбавлення волі, 24.12.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання; 18.05.2021 Київським районним судом м.Одеси, за ч.2 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 , ч. 2 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: 1) переховування обвинуваченого від суду; 2) вчинення обвинувачений інших кримінальних правопорушень.

Крім того прокурор просив визначити заставу у розмірі передбачений ст.182 КПК України.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора, адже вважали ризики не доведеними, і те, що інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи з приводу запобіжного заходу, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

25.05.2022 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , адже останній переховувався від суду. Так судом було встановлено, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про необхідність явки до суду, однак він не з`являвся, за місцем мешкання не проживав, що засвідчується рапортом прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_6 про неможливість встановити місцезнаходження підозрюваного. У судові засідання призначені на 04.08.2021 року,11.08.2021 року 18.08.2021 року, 20.09.2021 року,26.10.2021 року, 10.11.2021 року, 07.12.2021 року, 28.12.2021 року, 12.01.2022 року , 31.01.2022 року, 09.02.2022 року, 25.02.2022 року, 25.05.2022 ОСОБА_4 не з`являвся.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_4 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Крім того ОСОБА_4 перебував у розшуку, уникав явки до суду.

Також суд вважає наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже інкриміновані злочини, за версією слідства, він вчинив у період не погашеної судимості за аналогічні злочини.

Крім того обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу. Разом з тим є громадянином України, має місце проживання на території м. Одеси, малолітню дитину на утриманні. Вказане свідчить про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, з урахуванням його майнового стану. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог п. 3 ч.5 ст.182 КПК України, тобто у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050,00 грн, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 314-316, 176-178,182,183,193,194,331, 369-372,376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

2.Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14 серпня 2022 року включно.

3.Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 14.08.2022 року.
4. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 124 050,00 гривень.

5.Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

6.У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки строком до 14 серпня 2022 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає тобто з міста Одеси, без дозволу суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

7.Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

8. Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

9.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

10.На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

11.Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

12. Повний текст ухвали буде виготовлено на протязі 5-ти робочих днів.

Головуючий суддя : ОСОБА_1