ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1704/22 Справа № 201/2967/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000691 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 липня 2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою скасувати як незаконну, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що при розгляді клопотання прокурора судом не було взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_10 .

Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам.

Стверджує, що діючий КПК України не передбачає імперативної норми щодо неможливості обрання застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Вказує на те, що обвинувачений має постійне місце проживання на території Дніпровського району, міцні соціальні зв`язки, а саме, дружину та малолітніх дітей, є ветераном МВС України, позитивно характеризується.

Вважає, що до ОСОБА_10 може бути застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_10 страждає на певні захворювання, в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» стан його здоров`я погіршився, він неодноразово звертався за медичною допомогою, але його скарги залишились без уваги.

Також ОСОБА_10 було відмовлено у переведенні до платної камери та у доступі до нього лікарів ендокринолога та кардіолога, які прибули до установи виконання покарань із сімейним лікарем.

Посилається на те, що сімейним лікарем встановлено, що подальше утримання ОСОБА_10 в умовах слідчого ізолятору становить небезпеку для його життя та здоров`я.

Звертає увагу на те, що у дружини ОСОБА_10 також є проблеми із здоров`ям, та вона потребує постійного догляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року ОСОБА_10 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 липня 2022 року включно. Зобов`язано начальника Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4 негайно організувати заходи щодо проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_10 , із залученням лікарів-фахівців невропатолога, хірурга, ендокринолога, із обов`язковим направленням останнього до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку для проведення консультацій та у випадку необхідності проведення відповідних медичних досліджень. У разі підтвердження погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , яке потребує стаціонарного лікування або оперативного втручання, що не може бути здійснено в умовах Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4, невідкладно організувати направлення останнього на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб, докази по якому ще не досліджені, потерпілий та свідки по справі не допитані, а, отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків. Крім того, в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, що вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Також судом враховано позитивну характеристику ОСОБА_10 за місцем проживання, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та тяжких захворювань, які потребують невідкладного лікування.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисників, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт № 0000691 щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 11.12.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 25.05.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, також може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на розгляді іншого суду перебуває обвинувальний акт щодо нього, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним та особу обвинуваченого, а саме, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітніх дітей та стан здоров`я обвинуваченого.
Також слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Окрім того, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено у підготовчому судовому засіданні, що свідчить про те, що вказане кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, а тому докази не досліджені, свідки та потерпілий не допитані.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Твердження захисника про те, що судом не було взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_10 , оскільки він страждає на певні захворювання, в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» стан його здоров`я погіршився є безпідставним, оскільки судом враховано стан здоров`я обвинуваченого та зобов`язано начальника Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4 негайно організувати заходи щодо проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_10 , та у разі підтвердження погіршення його стану здоров`я, яке потребує стаціонарного лікування або оперативного втручання, що не може бути здійснено в умовах Філії Державна установа «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях медична частина № 4, невідкладно організувати направлення обвинуваченого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Окрім того, з наданої Філією Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях відповіді на запит захисника ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_10 був оглянутий лікарями та встановлено, що він страждає на певні хвороби, однак на даний час стан здоров`я ОСОБА_10 стабільний, знаходиться під наглядом медичних працівників Дніпровської міської медичної частини №4, отримує призначене лікування в повному обсязі. В разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_10 буде вивезений до лікувальних закладів МОЗ України. Таким чином, з урахуванням наведеного, посилання захисника на те, що утримання ОСОБА_10 в умовах слідчого ізолятору становить небезпеку для його життя та здоров`я колегія суддів вважає безпідставним.
Також надана стороною захисту заява потерпілого ОСОБА_12 про те, що він вважає, що ОСОБА_10 не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 п.6 ч.2 ст.115 КК України, не може бути взята до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок. Крім того, надана заява не містить підпису потерпілого, його безпосередня думка не з`ясована.
Доводи захисника про те, що ризики не підтверджені доказами, а також, що не надано доказів неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Посилання захисника на те, що діючий КПК України не передбачає імперативної норми щодо неможливості обрання застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства не може бути взято до уваги, оскільки п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, окрім того, при постановлені ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції використав право не призначати розмір застави та врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КК України, а також, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 було відмовлено у переведенні до платної камери не можуть бути взяті до уваги, оскільки визначення місця тримання особи під вартою не входить до повноважень суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має постійне місце проживання на території Дніпровського району, міцні соціальні зв`язки, а саме, дружину та малолітніх дітей, є ветераном МВС України, позитивно характеризується, у його дружини є проблеми із здоров`ям, та вона потребує постійного догляду, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4