Провадження № 1-в/638/54/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова суду із клопотанням, в якому просить змінити строк його ув`язнення після чого застосувати умовно-дострокове звільнення або змінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 уточнив вимоги свого клопотання та просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Адковат ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання ОСОБА_5 та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала проти задоволення клопотання.
Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.
Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 20 травня 2020 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 09.01.2018 року, яким засуджувався за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 року і остаточно до відбуття покарання призначено 4 роки позбавлення волі.
Станом на 08 вересня 2022 року засуджений перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та відбув більше двох третин строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Інших підстав законом не передбачено.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Так, згідно характеристики ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 02 лютого 2022 року, яка міститься в матеріалах особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 травня 2019 року. Під час тримання в ДУ «Харківська УВП (№27)» вимоги тримання режиму порушував, не заохочувався, до праці не залучався. З 10 вересня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушував вимоги режиму відбування покарання за що був покараний у дисциплінарному порядку. Адміністрацією установи не заохочувався. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, проте виконує законні вимоги під контролем. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. До виконання робіт із благоустрою установи не проявляє достатньої ініціативи.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 , виданою начальником відділення соціально-психологічної служби державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до засудженого було застосовано 4 стягнення: 25 грудня 2019 року оглошено догану; 09 грудня 2020 року оголошено сувору догану; 23 вересня 2021 року оголошено догану; 13 січня 2022 року попередження.
Крім того, рішенням дисциплінарно комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_5 та застосування до нього такого заходу стягнення як поміщення до дисциплінарного ізолятора установи від 15 квітня 2022 року вирішено засудженого ОСОБА_5 помістити до дисциплінарного ізолятору установи без виведення на роботу чи навчання на строк 5 діб.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З особової справи засудженого не вбачається залучення ОСОБА_5 до оплачуваної роботи.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Зміївським районним судом Харківської області від 20 травня 2020 року.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -
постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1