Справа № 344/4244/22
Провадження № 1-кс/344/1904/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 20.01.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 20.01.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2022 року, приблизно о 18 год 00 хв ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки Renault модель Duster реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись проїзною частиною дороги із сполученням «Мукачево-Львів» по вул. Грушевського, що у с. Лоєва, Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку до м. Мукачево, правою передньою частиною автомобіля вчинив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася узбіччя у протилежному напряму до руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді внутрішньої кровотечі, тупої травми живота та печінки, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обличчя, політравми. В подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_7 на яку він вчинив наїзд перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство та внаслідок іншого безпорадного стану, маючи змогу надати допомогу покинув місце ДТП. Потерпіла ОСОБА_7 внаслідок отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у приміщенні Надвірнянської ЦРЛ.

Матеріалами клопотання зазначається, що 21.01.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йомуповідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

22.01.2022 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 11.03.2022 року включно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.03.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 12.04.2022 року.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що у кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок призначеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ; отримати висновок судової автотехнічної експертизи; отримати висновок експертизи матеріалів та речовин; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій провести остаточну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень та скласти остаточні повідомлення про підозру про вчинення кримінальних правопорушень; Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , на 60 днів.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що ризики, зазначені у клопотанні, є безпідставні, всі необхідні слідчі дії є проведені. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, з правом внесення застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду службового автомобіля ДП «Надвірнянське лісове господарство» Renault Duster р.н. НОМЕР_1 від 20-21 січня 2022 року, протоколом огляду місця події від 20 січня 2022 року, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 №09 від 21.01.2022, відеозаписами із камер відеоспостереження в смт. Делятин та м. Надвірна, показаннями потерпілої ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_10 , висновком медико-криміналістичної експертизи від 04.03.2022 №51, висновком інженерно-траснспортної експертизи від 28.02.2022 №509/22-28, висновком трасологічної експертизи від 04.03.2022 №СЕ-19/109-22/820-ТР, висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 02.03.2022 №515/22-28, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 09.03.2022 №СЕ-19/114-22/1825-БД, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 10.03.2022 №СЕ-19/114-22/1826-БД, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 09.03.2022 №СЕ-19/114-22/1827-БД, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.03.2022, протоколом слідчого експерименту від 23.03.2022 та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких, відповідно до санкцій ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, останній може виїхати за межі Івано-Франківської області, України чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Так, 20.01.2022 року ОСОБА_5 , після вчинення наїзду на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , не зупинився, достовірно при цьому знаючи, що внаслідок наїзду поставив її в небезпечний для життя стан, не вжив можливих заходів для надання їй домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом. Натомість ОСОБА_5 втік із місця дорожньо-транспортної пригоди та поспіхом попрямував до місця свого проживання. Вказане свідчить про небажання ОСОБА_5 нести відповідальність за свої вчинки та низький рівень моральності, що в свою чергу свідчить про значний ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, а в подальшому у від суду. Крім цього ОСОБА_5 володіє також і матеріальними засобами, які дадуть можливість йому переховуватись, оскільки відповідно до декларації кандидата на посаду, поданою ОСОБА_5 до НАЗК від 05.09.2021 року, у його власності та у власності членів його сім`ї перебуває значна кількість дороговартісного рухомого та нерухомого майна, а сукупний дохід ОСОБА_5 та членів його сім`ї складає 5 261 272 грн. Водночас, наявність соціальних зв`язків за місцем проживання не дає змоги запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування і суду, оскільки дохід ОСОБА_5 за 2020 рік становить 60 850 грн., тобто відсутність ОСОБА_5 за місцем свого проживання у зв`язку із переховуванням не вплине на майновий стан його сім`ї, що також свідчить про наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

п. 3 незаконно впливати на свідка, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді директора ДП «Надвірнянське лісове господарство», є депутатом Яремчанської міської ради, останній володіє широким колом зв`язків на території свого проживання та роботи, в тому числі й серед працівників державних, правоохоронних та контролюючих органів місцевого та загальнодержавного рівня, органів місцевого самоврядування. Враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення якраз вчинено на цій території, то наявність таких зв`язків дає змогу ОСОБА_5 відшукати та незаконно впливати на свідків та очевидців вчиненого ним кримінального правопорушення, які ще на даний час не встановлені та не допитані органом досудового розслідування з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань. Також, наявність таких зв`язків дасть змогу ОСОБА_5 вплинути і на свідків, які вже допитані у кримінальному провадженні, оскільки враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище особи не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали під час досудового розслідування.

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді директора ДП «Надвірнянське лісове господарство», є депутатом Яремчанської міської ради та володіє міцними робочими та позаробочими зв`язками з працівниками державних, правоохоронних та контролюючих органів місцевого та загальнодержавного рівня, органів місцевого самоврядування, що в свою чергу може бути використано ОСОБА_5 для впливу на досудове розслідування кримінального провадження та його подальший судовий розгляд.

Як вказується стороною обвинувачення, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились. Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України 133/2022 від 14.03.2022 року строк дії воєнного стану продовжено ще на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Враховуючи вищевикладене, у випадку зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який (домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання) органи державної влади будуть позбавлені можливості контролювати дотримання підозрюваним умов запобіжного заходу, що дозволить йому переховуватись від органу досудового розслідування, а також вчинити інші дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування - до 06 червня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 11.04.2022 року.