ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2022 Справа №607/12565/20

(1-кп/607/353/2022) м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002021 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мильне, Зборівського району, Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не депутата, не працюючої, раніше не судимої,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року встановлений факт смерті ОСОБА_7 , якому за життя на підставі свідоцтва про право власності на житло належала квартира за адресою АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, право на яку мають рідний брат померлого ОСОБА_8 та рідна сестра ОСОБА_4 . Надалі, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, у ОСОБА_4 , яка усвідомлювала, що вказана квартира їй ще не належить, з метою її продажу, виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа. Реалізуючи свій злочинний намір 21 лютого 2019 року в денний час ОСОБА_4 , діючи умисно, прибула до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу за адресою АДРЕСА_3 , де надала отриманий за невстановлених обставин завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про право власності на житло, за адресою: АДРЕСА_2 , видане на її ім`я, з метою укладення договору купівлі-продажу квартири з покупцем. У подальшому, ввівши в оману приватного нотаріуса та покупця, усвідомлюючи, що вона не є власником вищевказаної квартири та, відповідно, не може виступати її продавцем, ОСОБА_4 , діючи умисно підписала договір купівлі-продажу від 21.02.2019р., який містить посилання на згадане підроблене свідоцтво про право власності на житло, начебто видане на її ім`я та тим самим використала означений завідомо підроблений документ. У цей же день вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом та о 20 год. 29 хв. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за особою, яка зазначена у згаданому договорі покупцем.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не визнала і надала покази, із яких свідчить, що осінню 2018 року вона в газеті "Ріа плюс" знайшла номер телефону людини, яка займається підготовкою документів та їх реєстрації для продажу нерухомості, номер телефону не пригадує. Ім`я вказаного чоловіка ОСОБА_9 , з яким вона зустрілася через декілька днів і під час зустрічі з ним вона передала йому документи на квартиру АДРЕСА_4 . Які саме передавала документи ОСОБА_4 не пам`ятає. В подальшому, в другій половині січня 2019 року чоловік передав їй пакет документів на вказану квартиру, які були потрібні для реєстрації квартири в реєстрі прав на нерухоме майно. Пояснила, що інших обставин не пригадує, давати відповіді на будь-які додаткові запитання відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України і просить її виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повністю підтверджується наданими в суді показами свідків, а також дослідженими письмовими матеріалами кримінального провадження, які зібрані органом досудового розслідування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належала на праві власності його рідному братові ОСОБА_7 до самої смерті. В даній квартирі ніхто не проживав, ключі від вказаної квартири знаходилися у ОСОБА_7 . Він, ОСОБА_8 , оплачував комунальні послуги на ім`я свого брата ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 , його сестра ОСОБА_4 забрала ключі та незаконно заволоділа всім майном та речами, які знаходилися у квартирі. Приїхавши із-за кордону після смерті брата, він хотів зайти у квартиру, підійшов до дверей і побачив нові замки. Сусіди йому повідомили, що вночі невідомі їм люди вибили вхідні двері і поміняли замки та сказали, що квартира продана. Після цього він звернувся в поліцію, проте йому було відмовлено, оскільки слідів взлому не виявлено. Після цього він звернувся в ЖЕК, де йому повідомили, що квартира продана. В подальшому, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого брата, оскільки мав право на спадкування разом із сестрою ОСОБА_4 , однак, в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки квартиру необхідно поділити між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та повідомлено, що потрібно звернутися в суд. ОСОБА_7 ознайомився із спадковою справою, де він ствердив, що крім його заяви на прийняття спадщини, в спадковій справі була наявна і заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини. ОСОБА_4 знала, що квартира належала їхньому брату ОСОБА_7 , а також ОСОБА_4 ніколи не була зареєстрована і не проживала в даній квартирі. Також, ОСОБА_7 ствердив, що брат не міг складати заповіт, а також те, що в 1996 році не було укладено ніяких угод між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , щоб остання стала власником квартири.

Із показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона вчиняла реєстраційні дії, однак, паперових документів вона не приймала, оскільки їх приймає реєстратор в Центрі надання адміністративних послуг, а їй вже передаються документи в електронному виді і їй цього достатньо, оскільки є реєстраційний номер. Також вона показала, що здійснює перевірку документів і якщо вона їх розглянула, то значить не було ніяких зауважень.

Допитаний у справі як свідок ОСОБА_11 надав покази, із яких встановлено, що взимку 2019 року він шукав по оголошеннях квартиру для купівлі. Йому показали квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Ціна і квартира йому підійшли і він вирішив її купити. Після чого приблизно через день-два він з ОСОБА_4 поїхали до нотаріуса для укладення договору. Нотаріус перевірив всі документи, після чого був укладений договір та йому передано у власність квартиру.

Із досліджених під час судового розгляду зібраних в ході досудового розслідування доказів, встановлено наступне.

Згідно витягу із ЄРДР, 10 липня 2019 року була внесена інформація про те, що 09.07.2019р. до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про зобов`язання внести відомості в ЄРДР щодо шахрайських дій ОСОБА_4 ;

Згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 15 серпня 1996 року начальником Міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_12 , квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 , загальна площа квартири становить 51,8 кв.м, а відносна вартість на момент приватизації 906500 крб. Свідоцтво видано згідно із розпорядженням від 07 серпня 1996 року №14707.

Як встановлено із даних технічного паспорту № НОМЕР_1 на квартиру, що знаходиться у власності громадянина Пошви ОСОБА_13 АДРЕСА_4 , вона належить на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу № НОМЕР_2 від 16.08.1996р., паспорт складений 16.08.1996р. начальником БТІ ОСОБА_12 . У вказаному технічному паспорті знаходяться документи, на підставі яких ОСОБА_7 видавалося свідоцтво на право власності на вищевказану квартиру, а саме приватизаційне платіжне доручення №4014 від 29.08.1996р. про внесення ОСОБА_7 готівки та квитанції про оплату 29.08.1996р. ОСОБА_7 коштів із зазначенням адреси АДРЕСА_2 ; план квартири АДРЕСА_4 , свідоцтво про право власності ОСОБА_7 на житло від 15.08.1996р., а саме на квартиру АДРЕСА_4 ; Розпорядження Міського бюро технічної інвентаризації від 07.08.1996р. №14707 про оформлення свідоцтва про право власності на жило за ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_4 ; заява ОСОБА_7 від 07.08.1996р. про передачу в приватну власність квартиру по АДРЕСА_2 ; довідка про склад сім`ї від 07.08.1996р., згідно якої в квартирі АДРЕСА_4 зареєстрований і має право на житло ОСОБА_7 ; заява ОСОБА_14 від 14.08.1996р. про не заперечення проти приватизації квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_7 ; довідка про перебування ОСОБА_7 в списках на приватизацію та розрахунок вартості надлишкової загальної площі квартири, що приватизується.

Вказані документи були оглянуті згідно протоколу огляду від 02.01.2020р.

Згідно Висновку експерта від 17.06.2020р. №733/20-22 ринкова вартість двохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , станом на 21.02.2019р. при умові, що дана квартира знаходиться в задовільному стані, визначена порівняльним підходом, становить 615130 грн. Ринкова вартість 1/2 частки вказаної квартир становить 307565 грн.

Із свідоцтва на право власності на житло, яке видане 13 серпня 1996 року начальником Міського бюро технічної інвентаризації вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 , загальна площа квартири становить 54,1 кв.м, а відносна вартість на момент приватизації 906500 крб. Свідоцтво видано згідно з Розпорядженням від 07 серпня 1996 року за №14896.

Проте, як встановлено органом досудового розслідування, на підставі аналогічного номера розпорядження №14896, також видавалося свідоцтво на право власності на житло, згідно з яким ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 є співвласниками квартири по адресі АДРЕСА_5 .

Тобто, свідоцтво про право власності на житло по адресі АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_4 видавалося на підставі розпорядження за ідентичним номером №14896.

Висновком судової технічної експертизи за №3/3-106/20 від 25 лютого 2020 року встановлено, що відбиток гербових печаток на свідоцтві про право власності на житло від 13 серпня 1996 року, яке видане Міським бюро технічної інвентаризації гр. ОСОБА_4 згідно з розпорядження №14896, на лицевому та зворотному боці нанесені не печатками, зразки відбитків яких представлені на дослідження.

Висновком судової почеркознавчої експертизи за №3/3-107/20 від 04 березня 2020 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_12 (начальника Міського БТІ) на лицевому та зворотному боці свідоцтва про право власності на житло від 13 серпня 1996 року, яке видане Міським бюро технічної інвентаризації гр. ОСОБА_4 згідно з розпорядження №14896, виконані рукописним способом, ці підписи виконані не ОСОБА_12 , а іншою особою.

Вказаними Висновками експертиз підтверджено факт підроблення документа, а саме свідоцтва про право власності на житло від 13 серпня 1996 року, яке видане Міським бюро технічної інвентаризації гр. ОСОБА_4 згідно з розпорядження №14896.

Протоколом огляду від 13.02.2020р. встановлено, що предметом огляду являється реєстраційна справа щодо державної реєстрації прав власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , яка вилучена під час тимчасового доступу до речей і документів 13.02.2020р. у приміщенні УДР Тернопільської міської ради в м. Тернополі по бульвару Шевченка,3, а саме заява ОСОБА_4 від 23.01.2019р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 ; квитанція від 26.12.2018р. про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно; копія технічного паспорту, який виготовлений суб`єктом господарювання ТОВ «Лекстатус Груп» 23.01.2019р. на квартиру АДРЕСА_4 , замовником якого виступила ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про право власності на житло, яке видане 13 серпня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження від 07 серпня 1996 року за №14896, згідно з ким ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 ; заява ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.01.2019р. щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 ; Відомості від 30.01.2019р із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав відносно об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 ; Інформація від 30.01.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна квартири АДРЕСА_4 ; Інформація від 30.01.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_4 ; рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10 від 30 січня 2019 року №45276015 про проведення державної реєстрації права власності приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 за суб`єктом ОСОБА_4 ; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2019р., згідно якого квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_4

Проте, згідно листа-відповіді ТОВ «Лекстатус Груп» від 15.06.2020р. №15/0601, який адресований слідчому СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2020р. №607/8497/20 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів встановлено, що серед замовників робіт з технічної інвентаризації нерухомого майна ТОВ «Лекстатус Груп» відсутня ОСОБА_4 . Вказана особа не зверталася до компанії за виконанням технічних документів та ТОВ «Лекстатус Груп» не виконувало роботи з технічної інвентаризації не для ОСОБА_4 , ні для інших осіб щодо адреси АДРЕСА_2 . Технічний паспорт, копія якого додана до запису не відповідає формі, встановленій ТОВ «Лекстатус Груп» для виготовлення технічних паспортів, наданий технічний паспорт не виконувався, директор ОСОБА_18 свій підпис та печатку компанії на ньому не ставив, інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_19 свій підпис та печатку на ньому також не ставила.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2019р. встановлено, що 23 січня 2019 року проведені реєстраційні дії по державній реєстрації права власності за ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, яке видане 13 серпня 1996 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації.

Тобто, ОСОБА_4 , ще за життя власника квартири ОСОБА_7 , знаючи, що квартира по АДРЕСА_2 , їй не належить і не могла належати, почала вчиняти дії по проведені на своє ім`я реєстрації права власності на зазначену квартиру.

Протоколом огляду від 16.01.2020р. встановлено, що предметом огляду являються документи, які були вилучені під час тимчасового доступу до речей і документів 15 січня 2020 року у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_20 в АДРЕСА_6 , а саме оригінал заяви ОСОБА_4 від 21.02.2019р., відповідно до якої вона повідомила, що квартира АДРЕСА_4 є її особистою власністю, оскільки нею приватизована, засвідчена відтиском печатки приватного нотаріуса ОСОБА_20 ; оригінал свідоцтва про право власності на житло від 13 серпня 1996 року, видане Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням (наказом) від 07 серпня 1996 року за №14896, відповідно до якого квартира АДРЕСА_4 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Протоколом огляду від 04.10.2019р. встановлено, що предметом огляду являються документи, які були вилучені під час тимчасового доступу до речей та документів 03.10.2019р. у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_21 в АДРЕСА_6 , а саме належним чином завірені копії документів щодо продажу квартири АДРЕСА_4 , зокрема, заява ОСОБА_4 від 21.02.2019р., яка адресована приватному нотаріусу ОСОБА_20 про те, що квартира за АДРЕСА_4 , є її особистою власністю, оскільки нею приватизована; Договір купівлі-продажу від 21.02.2019р., укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_11 , як покупцем, за умовами якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. В пункті 2 Договору вказано, що квартира належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Міським бюро технічної інвентаризації 13 серпня 1996 року з розпорядженням (наказом) від 07 серпня 1996 року №14896 та зареєстроване в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації 13 серпня 1996 року в реєстровій книзі за №15145. Право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 січня 2019 року за №30061507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Свідоцтво про право власності на житло від 13.08.1996р., видане Міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження від 07.08.1996р. №14896 про те, що квартира АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_4 на праві приватної власності; Довідка, виданої ПП «Вікторія-1» від 18.02.2019р. №61 про те, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2019р., згідно якого вбачається, що 23.01.2019р. державним реєстратором проведена державна реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності від 13.08.1996р., видане Міським бюро технічної інвентаризації, на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_4 ; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.02.2019р, згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 та державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 проведена 23 січня 2019 року

Протоколом огляду від 17.07.2020р. встановлено, що предметом огляду являється прошита та пронумерована нотаріальна справа на 17 аркушах щодо спадкового майна, яка була вилучена під час тимчасового доступу до речей та документів 17 липня 2020 року у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_22 в АДРЕСА_7 , в якій знаходяться: заява ОСОБА_8 від 05.03.2019р. про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_7 , на день його смерті залишилося спадкове майно, яке він приймає і просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, вказав, спадкове майно було особистою власністю померлого та зазначив, що крім нього є ще інший спадкоємець сестра померлого ОСОБА_4 ; квитанція №40 про сплату ОСОБА_7 у сумі 102 грн.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 05.03.2019р.; копія паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_8 від 26.09.2018р. № НОМЕР_4 ; копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_8 ; довідка видана виконкомом Мильнівської сільської ради про відсутність зареєстрованих осіб в житловому будинку в АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 від 11.07.2008р. (повторне); копія картки платника податків, видана на ім`я ОСОБА_8 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян; заява ОСОБА_8 від 11.06.2019р. про те, що він має намір прийняти належну йому частину спадщини, яка складається із двокімнатної квартири в АДРЕСА_2 , та житлового будинку в АДРЕСА_1 ; Інформаційні довідки із Спадкового реєстру від 05.03.2019р. відносно спадкодавця ОСОБА_7 ; заява ОСОБА_4 від 24.07.2019р. про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_7 , на день його смерті залишилося спадкове майно, яке вона приймає і просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом та вказала, що спадкове майно було особистою власністю померлого та крім неї ще є інший спадкоємець брат померлого ОСОБА_8 ; копія витягу паспорту ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 від 18.11.1998р.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 від 20.10.1961р.; копія свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 серії НОМЕР_8 від 10.08.1985р.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2020р., свідок ОСОБА_11 заявив, що на фотографії №3 впізнав особу, яка 21 лютого 2019 року шляхом укладення договору купівлі-продажу продала квартиру АДРЕСА_4 , яка виявилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді директора ТзОВ "Міського бюро технічної інвентаризації" за №1412/07-2 від 22.10.2019р. на адвокатський запит адвокату ОСОБА_23 вбачається, що згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012р. власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_7 на підставі свідоцтва, виданого 15.08.1996р. згідно розпорядження органу приватизації №14707 від 07.08.1996р. ОСОБА_4 не має зареєстрованого нерухомого майна в м. Тернополі.

Згідно відповіді директора ТзОВ "Міського бюро технічної інвентаризації" за №1201/07-2 від 05.09.2019р. на запит слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_24 вбачається, що згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012р. власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_7 на підставі свідоцтва, виданого 15.08.1996р. згідно розпорядження органу приватизації №14707 від 07.08.1996р. ОСОБА_4 не має зареєстрованого нерухомого майна в м. Тернополі.

Інших документів на квартиру АДРЕСА_4 , які б виготовлялися на власника ОСОБА_4 немає, що підтверджує факт того, що свідоцтво про право власності на вказану квартиру ОСОБА_4 в установленому законом порядку не видавалося, про що ОСОБА_4 знала, подаючи підроблене свідоцтво про право власності приватному нотаріусу при оформленні договору купівлі-продажу.

Також, ОСОБА_4 для отримання в 1996 році свідоцтва про право власності на квартиру по АДРЕСА_2 , необхідно було виконати дії, які передбачені Законом України «Про приватизація державного житлового фонду». Однак, із досліджених судом матеріалів кримінального провадження не встановлено, що ОСОБА_4 проживала, чи перебувала на реєстраційному обліку по АДРЕСА_2 , або ж звернення останньою до уповноваженого органу приватизації для вчинення дій для оформлення права власності на вказану квартиру.

Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_4 , маючи свідоцтво про право власності від 13.08.1996р. на квартиру по АДРЕСА_2 і надаючи його нотаріусу для оформлення договору купівлі-продажу знала, що дана квартира їй не належить, нею не вчинялися дії по законному набутті у власність квартири, і достовірно усвідомлювала, що свідоцтво про право власності є підроблене.

Інших доказів в спростування даного і висновку органу досудового розслідування стороною захисту не подано.

Так, частина 4 ст. 358 КК України передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Згідно з приміткою до ст. 358 КК України, під офіційним документом розуміються документи, що містять зафіксовану на будь яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища, або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, офіційним є лише такий документ, який засвідчує факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що породжують, змінюють чи припиняють певні правовідносини.
Предметом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнається будь-який офіційний документ.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 358 КК України, характеризується прямим умислом і спеціальною метою - використання підробленого офіційного документа самим підроблювачем чи іншою особою для набуття певних суб`єктивних прав або звільнення від юридичних обов`язків.
Об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення полягає у використанні фальшивого документу, схожого на справжній, справжнього документа у який внесені неправдиві відомості або такого, в зміст чи характер якого внесено зміни шляхом механічних маніпуляцій.
З врахуванням вищевказаного суд вважає, що свідоцтво на право власності на житло, видане на ім`я ОСОБА_4 в розумінні ст. 358 КК України, як таке, що може породжувати, змінювати чи припиняють певні правовідносини, є офіційним документом, яке серед інших, було надане та використане обвинуваченою, як обов`язковий документ при укладенні договору купівлі-продажу квартири.
Таким чином, обвинуваченою ОСОБА_4 , яка знала, що квартира АДРЕСА_4 їй не належить і не належала на праві особистої власності в силу Закону, нею не вчинено дій, які передбачені нормами законодавства на правомірне оформлення права власності на вказану квартиру як на одноособового власника, було пред`явлено нотаріусу, серед інших документів, свідоцтво на право власності на квартиру з внесеними в ньому неправдивими відомостями, з метою продажу квартири. Тобто, метою використання ОСОБА_4 офіційного документа з внесеними в ньому неправдивими відомостями було отримання нею саме певних суб`єктивних прав, які мають конкретний характер права власності на квартиру.
Використання підробленого документа є самостійним складом кримінального правопорушення, який не охоплюється поняттями підроблення, складання, видачі та збуті і передбачений окремою кримінально-правовою нормою із самостійною санкцією, а тому сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів та досліджених судом підтверджує, що ОСОБА_4 свідомо використала офіційний документ, який є підробленим, із внесеними в ньому неправими відомостями, які вказували на належність їй квартири, що не відповідає дійсності і що це було їй достеменно відомо.
За таких обставин, наданні ОСОБА_4 показання при її допиті судом визнаються як неспроможні по відношенню до інших досліджених доказів і фактів, які ними підтверджені і є неправдивими.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу винної, яка є раніше не судима, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді арешту на певний строк, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до проступків, за який передбачене найтяжче покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за яким передбачене покарання у виді обмеження волі.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України (п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р.).

Враховуючи те, що від дати вчинення ОСОБА_4 проступку до дати ухвалення судом вироку минуло більше трьох років, а тому обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у виді призначеного їй покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Після вступу вироку в законну силу в порядку ст. 100 КПК України слід повернути:

-- приватному нотаріусу Зборівського районного нотаріального округу ОСОБА_22 (м. Зборів, вул. Богдана Хмельницького,48, Зборівський район Тернопільська область) нотаріальну справу за реєстровим номером №24/2019 на 17 аркушах;

-- приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_20 (м. Тернопіль, вул. Микулинецька,3А, оф. 212) оригінал заяви ОСОБА_4 від 21.02.2019р., яка адресована приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_20 про те, що квартира АДРЕСА_4 є ї особистою власністю, оскільки нею приватизована;

-- ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль, вул. За Рудкою,35) Технічний паспорт № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_4 , виготовлений на ім`я ОСОБА_7 із долученими до нього документами.

-- Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, бул. Т.Шевченка,3) реєстраційну справу щодо державної реєстрації прав власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на 26 аркушах.

Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1996р., видане Міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 07.08.1996р. №14896 на ім`я ОСОБА_4 на квартиру по АДРЕСА_2 слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

В кримінальному провадженні є судові витрати, які необхідно стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження, а саме: 1256,08 грн. за проведення судової технічної експертизи №3.3-106/20 від 25.02.2020р.; 1570,10 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи №3/3-107/20 від 04.03.2020р.; 3922,56 грн. за проведення судової оціночно-будівельної експертизи №733/20-22 від 17.06.2020р.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом за даним вироком покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Після вступу вироку в законну силу повернути:

-- приватному нотаріусу Зборівського районного нотаріального округу ОСОБА_22 (м. Зборів, вул. Богдана Хмельницького, 48, Зборівський район Тернопільська область) нотаріальну справу за реєстровим номером №24/2019 на 17 аркушах;

-- приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_20 (м. Тернопіль, вул. Микулинецька,3А, оф. 212) оригінал заяви ОСОБА_4 від 21.02.2019р., яка адресована приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_20 про те, що квартира АДРЕСА_4 є ї особистою власністю, оскільки нею приватизована;

-- ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль, вул. За Рудкою,35) Технічний паспорт № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_4 , виготовлений на ім`я ОСОБА_7 із долученими до нього документами;

-- Управлінню державної реєстрації Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, бул. Т.Шевченка,3) реєстраційну справу щодо державної реєстрації прав власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на 26 аркушах.

Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1996р., видане Міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 07.08.1996р. №14896 на ім`я ОСОБА_4 на квартиру по АДРЕСА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судові витрати, а саме: 1256,08 грн. за проведення судової технічної експертизи №3.3-106/20 від 25.02.2020р.; 1570,10 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи №3/3-107/20 від 04.03.2020р.; 3922,56 грн. за проведення судової оціночно-будівельної експертизи №733/20-22 від 17.06.2020р.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1