Справа № № 585/728/22
Номер провадження 1-кс/585/296/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
17 червня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ,

В СТ А Н О В И В:

На розгляді слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 перебуває скарга на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На обґрунтування заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 заявник вказує про те, що він повністю не довіряє судді, оскільки попередньо відносно судді ОСОБА_5 двічі було задоволено заяву про відвід, особисто суддею також було задоволено заяву про її відвід, що беззаперечно вказує на існування непереборних спірних відносин між ним та суддею, які явно впливають на прийняття рішення. Також це свідчить про існування у судді підстав для заявлення самовідводу за скаргою, яка перебуває на її розгляді.

Далі по змісту заяви ОСОБА_3 наводить доводи, що попередню заяву про відвід (в межах справи №585/728/22) було розглянуто суддею Роменського міськрайонного суду ОСОБА_6 , про якого у цинічній та недопустимій формі вказує на не доброчесність як судді та як Голови суду, безвідносно до поданої заяви про відвід, також виказує припущення щодо існування у судді ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання, імовірність втручання судді у розподіл справ для особистого розгляду заяви про відвід, існування змови між суддями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з метою помсти, підбурення до прийняття незаконних рішень тощо.

У судове засідання, яке було призначене на 16.06.2022 року, заявник ОСОБА_3 не прибув. Попередньо у судових засіданнях, які відбувались 31.05.2022 р. та 13.06.2022 р., останній мав можливість викласти свої доводи та обґрунтування щодо поданої заяви про відвід, у той же час останній такою можливістю не скористався, заявляючи заяви та клопотання, які у більшості своїй були розцінені судом як зловживання правом, про що останньому було роз`яснено. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе продовжувати судовий розгляд за відсутності заявника.

Суддя, якій заявлено відвід, у судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву, у якій просила проводити судове засідання без її участі, вважає повторно заявлений відвід у межах однієї і тієї ж справи зловживанням заявника правом на відвід.

Представник суб`єкта оскарження Роменського РВП ГУ НП у Сумській області у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні матеріали провадження та доводи повторної заяви про відвід у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 06.05.2022 року від заявника ОСОБА_3 на розгляд слідчого судді Роменського міськрайонного суду надійшла скарга на бездіяльність уповноваженої особи Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яку згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді було передано у провадження слідчого судді ОСОБА_4 .

Згідно ухвали від 09.05.2022 р., слідчим суддею ОСОБА_4 було призначено вищевказану скаргу до судового розгляду на 19.05.2022 р. на 15:00 годину та викликано учасників провадження.

У цей же день, 09.05.2022 року ОСОБА_3 було подано заяву про відвід слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яку, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, у цей же день було передано у провадження судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 10.05.2022 року у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР було відмовлено.

В межах розгляду даної заяви про відвід судом було надано оцінку доводам заявника ОСОБА_3 щодо існування між ним та слідчим суддею ОСОБА_4 особистих неприязних стосунків протягом тривалого часу, які, на думку заявника, можуть вплинути на її об`єктивність при розгляді справи та такі доводи було відхилено як такі, що доказами не підтверджуються, а наведені ОСОБА_3 оціночні судження за текстом заяви щодо особи судді є зловживання правом.

Надалі, 19.05.2022 року заявником ОСОБА_7 вдруге в межах справи №585/728/22и було подано заяву про відвід слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яку, згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи, було передано у провадження судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч.4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

При цьому, оцінюючи доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у заявах від 09.05.2022 р. та 19.05.2022 року, в частині тривалого існування неприязних відносин між ним та слідчим суддею ОСОБА_4 , задоволення заяв про відвід та самовідвід судді ОСОБА_4 в межах інших проваджень, то такі доводи є тотожними у обох заявах, таким доводам вже була надана безпосередня оцінка у судовому рішенні, а тому повторне звернення із завою про відвід у межах одного і того ж провадження 19.05.2022 року, судом визнається зловживання правом на відвід та повинно мати наслідом залишення такої заяви без розгляду.

Окремо судом відзначається, що за приписом статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

У той же час у тексті заяви про відвід заявник ( ОСОБА_3 ) вживає образливі та цинічні висловлювання щодо слідчого судді за скаргою та Голови суду, роблячи при цьому по тексту заяви необґрунтовані припущення, трактує на власний розсуд незгоду із діями та рішеннями суду як існування злочинної змови проти його особи, у принизливій манері коментує процесуальні дії суду тощо.

При цьому Глави 2,3 Кримінального процесуального кодексу України визначають основні засади кримінального провадження, а також процесуальні права та обов`язки сторін та інших учасників кримінального провадження.

За загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається. При цьому учасники процесу зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

За таких обставин суд вважає, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, зокрема, відносно особистих характеристик сторін по кримінальному провадженню, інших учасників кримінального провадження, їх представників та суду не можуть використовуватися ні в заявах, ні в скаргах по процесуальних питаннях, ні в інших процесуальних документах, ні у виступах учасників кримінального процесу та їх представників.

Вказані дії свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які вказані дії вчиняють. Ці дії також суперечать основним принципам та завданням кримінального провадження.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак, заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Обґрунтування ОСОБА_3 заяви про відвід із використанням наведених вище висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011 року, заява №46549/06).

Наведену позицію підтверджує і Велика Палата Верховного Суду, якою у постанові від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92 цс 19), було зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.

Ці дії суперечать загальній засаді кримінального судочинства (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Тобто, учасники процесу повинні не припускати використання образливої лексики під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, оскільки така лексика не підсилює ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а свідчить про культурний вакуум та демонструє неповагу до суду, тому з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Зі змісту заяви про відвід ОСОБА_3 вбачається, що обґрунтування вимог заявника зводиться, у тому числі, до образливих висловів на адресу головуючого слідчого судді у справі та Голови суду, а також загалом щодо суду першої інстанції як первинної ланки судової системи, що виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, неприпустиме при оформленні, зокрема, заяви до суду, оскільки така мова перебуває поза нормальним стилем спілкування, в першу чергу, у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами, тощо), та у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

За таких обставин суд вважає, що образливі висловлювання ОСОБА_3 у заяві про відвід є зловживанням останнім своїми правами, та констатується ЄСПЛ як зловживання правом на подання заяви.

На підставі викладеного керуючись статтями 75, 81, 309, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8