печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, яка надійшли до суду 01.04.2021року, в яких просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 23.02.2021року про закриття кримінального провадження №0000243 від 28.01.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинені особою.

В обґрунтування скарг зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Окрім того зазначив, що копію постанови про закриття кримінального провадження отримана ним поштовим відправленням лише 16.03.2021року.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, провести розгляд скаргу у режимі відеоконференцзв`язку не виявимося можливим та слідчим суддею визнано можливим розглядати скаргу у відсутності заявника, враховуючи воєнний стан, оголошений на території України, а також строки розгляду даної категорії справ та строки перебування скарги в провадженні суду.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив, матеріали закритого кримінального провадження на адресу суду не надав та слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у його відсутності у відповідності до вимог п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Вивчивши в нарадчій кімнаті матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, копії оскаржуваної постанови, у строки, передбачені КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві перебували матеріали досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000243 від 28.01.2020року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2019року за заявою ОСОБА_3 від 09.07.2019року щодо постановлення суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у складі колегії завідомо неправосудного рішення, яким відмовлено у задоволенні його касаційної скарги.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 23.02.2021року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000243 від 28.01.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинені особою.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020року № 7-р/2020 у справі № 1-305/2019 (7162/19), положення статті 375 КК України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто положення ст. 375 КК України втратили чинність з 11.12.2020року.

Відповідно до п. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Положеннями ст. 152 Конституції України визначено, шо закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2000 № 15-рп/2000 у справі № 1-31/2000 зазначив, що додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а згідно з ч. 1 ст. 5 Кримінального Кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12 зазначено, що визнання Конституційним Судом України неконституційними законів, інших актів або їх окремих положень відповідно до частини другої ст. 152 Конституції України, ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» тягне втрату цими нормативними актами чинності з дня ухвалення рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні. Відтак дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК України, що встановлювала цю відповідальність.

Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 01.03.2021 у справі № 66/3090/18 зазначив, що за змістом п. 4 ч. 1 ст. 28 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Хоча буквальний зміст цієї норми не вказує на необхідність закриття кримінального провадження внаслідок визнання неконституційним закону, який встановлював кримінальну караність діяння, однак така необхідність вбачається з наведених вище висновків про юридичні наслідки ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, що є аналогічними наслідкам набрання чинності законом, яким скасовується кримінальна караність діяння.

Таким чином слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги, оскільки на день прийняття постанови про закриття кримінального провадження вже набрало чинності рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020року, яким положення статті 375 КК України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та яким фактично скасована кримінальна відповідальність за діяння передбачені ст. 375 КК України.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1