Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3428/21
Провадження № 1-кп/935/142/22
У Х В А Л А
Іменем України
12 жовтня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області, у режимі відеоконференціїї з ДУ "Житомирська установи виконання покарань №8" кримінальне провадженні № 0000326 від 03.12.2021, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які утримуються в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
встановив:
У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Вік обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останнім переховуватись від суду. Прокурор вважає, що наразі ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпеченням виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, спотворити або сховати будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити нове кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник вважає, що ризики, наведені прокурором не є обґрунтованими, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітніх дітей, просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник вважає, що ризики, наведені прокурором у клопотанні не доведені, обвинувачений ОСОБА_4 має неповнолітніх дітей, не має мети переховуватись від суду, останньому необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Під час вирішення вирішенні питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, ухилитися відсуду, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Судом враховується те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті та клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Щодо доводів захисників про застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає таке застосування неможливим, зважаючи на вказані ризики, враховуючи характер злочину, тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може спонукати їх до вчинення спроби ухилитися відсуду. Більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків, запобігти ймовірності незаконного впливу обвинувачених на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.177,178, 315 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 10.12.2022 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 10.12.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1