Справа №591/6361/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/41/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
Іменем України

12 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_6 про відвід суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_7 і ОСОБА_3 у кримінальному провадження № 591/6361/21 за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021,

установила:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021 щодо відмови у задоволенні скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних норм чинного законодавства.

28.07.2022 судовий розгляд даного кримінального провадження був відкладений на 12.09.2022, а 05.08.2022 від ОСОБА_8 надійшла письмова заява про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_7 і ОСОБА_3 з огляду на інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості цих суддів.

Будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 у її відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви ОСОБА_8 про відвід суддям апеляційного суду у відсутність сторін провадження, оскільки ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, так як вимагає за своєю природою державного регулювання; Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець; подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany), а «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). При цьому «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06), а «неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).

Вислухавши суддю-доповідача про зміст заяви про відвід суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що відвід суддям апеляційного суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75-76 КПК. При цьому зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, на який посилається ОСОБА_8 , участь судді у кримінальному проваджені виключається за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності; потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді (колегії суддів) та бути підтверджені відповідними доказами.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК).

З матеріалів кримінального провадження убачається, що на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сумського апеляційного суду від 24.09.2021 був визначений склад колегії суддів: суддя-доповідач ОСОБА_2 , судді ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , а 12.09.2022 у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_7 у відпустці з 29.08.2022 до 23.09.2022 (наказ Сумського апеляційного суду № 14-ВС від 08.08.2022) на підставі розпорядження керівника апарату Сумського апеляційного суду від 12.09.2022 № 1262 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, згідно якого до складу колегії суддів було включено суддю ОСОБА_4 (замість судді ОСОБА_7 ).

За наведених обставин, розглядаючи заяву ОСОБА_8 в частині заявленого відводу суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегія суддів виходить з того, що при визначенні існування законних підстав сумніватися у неупередженості суддів, позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, постійну зміну його складу.

На переконання колегії суддів, наведені ОСОБА_8 підстави для відводу суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у цих суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених ним обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості та забезпечення суддями довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_8 про відвід суддям.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_10 у задоволенні його заяви про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4