ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17438/22

Провадження № 11-сс/4820/407/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року за № 0001883 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісогірка Городоцького району Хмельницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працює, розлучений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 жовтня 2022 року включно.
Строк дії ухвали до 14 жовтня 2022 року включно.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 17 серпня 2022 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в літній кухні домоволодіння по АДРЕСА_1 , вступив у словесну суперечку зі своїм батьком ОСОБА_9 , під час якої у нього виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, на ґрунті особистих неприязних відносин, що склались між ними під час конфлікту, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, взяв у руки два дерев`яні поліна, що підняв з підлоги у вказаному приміщенні, та умисно наніс ними два удари по голові ОСОБА_9 .

За вказаних обставин ОСОБА_6 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, субдуральної гематоми правої гемісфери головного мозку з дислокацією серединних структур та компресією бічних шлуночків справа у вигляді правобічного геміпарезу, набряку головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

18 серпня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001883, зареєстровано кримінальне правопорушення правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України.

18 серпня 2022 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 серпня 2022 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово із застосування засобу електронного контролю на строк до 14 жовтня 2022 року.
Оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою.

На думку захисника, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки, не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурором не надано доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 117 КПК України.

Безпідставним є існування ризику впливу підозрюваного на свідків, оскільки свідків вчиненого не було.

Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 розкаюється у вчиненому та співпрацює зі слідством.

Крім того, не враховано, що підозрюваний перебуває у шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

А тому, вважає, що єдиним запобіжним заходом, який міг би забезпечити завдання кримінального провадження є домашній арешт із застосування засобу електронного контролю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри; тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , який є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; особу підозрюваного. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків .

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке становлять підвищену суспільну небезпеку, і за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працевлаштований, як наслідок не має постійного заробітку, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується посередньо.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження ж захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, визначеними ст. 178 КПК України, а також ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_6 розкаюється у вчиненому та співпрацює зі слідством, жодним чином не зменшує суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисника про відсутність свідків вчиненого у даному кримінальному провадженні, то такі є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на наявних у матеріалах провадження доказах.

Так, очевидцями нанесення ударів ОСОБА_6 потерпілому були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які всі разом проживають за однією адресою, що підтверджується даними протоколів їх допиту у якості свідків.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчої судді та впливали на законність судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2022 року, якою застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 14 жовтня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3