У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції EASYCON апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року у кримінальному провадженні №120 191 000 800 083 81 від 01 грудня 2019 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Ухвалено строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання, тобто 01.12.2019.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

У провадженні стягнуто процесуальні витрати та вирішена доля речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 01.12.2019, приблизно о 01 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, зайшов до свого місця проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , де в той час, в приміщенні кухонної кімнати проводили дозвілля його донька, зять та їхні куми. В подальшому, ОСОБА_5 , побачивши їх, відразу пішов до кухонної кімнати та почав розмовляти на підвищених тонах з своїм зятем ОСОБА_8 , в результаті чого між останніми утворився словесний конфлікт, під час якого, ОСОБА_5 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_8 , відчуваючи до останнього раптово виниклу неприязнь, вирішив позбавити життя останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, пішов до своєї кімнати, де взяв мачете, повернувся до кухонної кімнати та, утримуючи один з них в своїй правій руці, наніс ним один удар в ліву частину шиї ОСОБА_8 , після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство потерпілого, почав наносити удари мачете в область тулуба ОСОБА_8 .

Однак, ОСОБА_5 свій умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , не довів до кінця по незалежним від його волі причин, так як його подальші дії були припинені очевидцями події, які в той час перебували в приміщенні кухонної кімнати, та потерпілому своєчасно була надана медична допомога та госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17.

У ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині довжиною біля 17 см., шириною біля 10 см., з пересіченням кивального м`яза, внутрішньої та зовнішньої яремних вен (наслідком загоєння якої є описаний рубець); 4 різаних ран на спинці носа з переходом на правий скат його у верхній третині, на правій переднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 5-го ребра по середнє-ключичній лінії, в проекції 6-го міжребер`я від білягрудинної до середнє-ключичній лінії, на долонній поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кісті (наслідком загоєння яких є описані рубці); 4 подряпини на передній поверхні правого плеча на межі середньої та верхньої третини, на долонній поверхні правого передпліччя на межі середньої та верхньої третин, на лівій переднє-бічній поверхні черевної стінки в 4,5 см донизу та в 4 см. вліво від пупка, на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (наслідком загоєння яких є описані ділянки). За ступенем тяжкості вищевказана різана рана шиї зліва з пересіченням зовнішньої та внутрішньої яремних вен відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Вказані інші рани відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду від 14.05.2021, дослідити всі докази, зокрема безпосередньо дослідити такий доказ як светр, в якому він був в момент конфлікту, який судом не досліджувався, та показання свідків у провадженні.

На переконання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом першої інстанції у вироку недостатньо викладено формулювання мотиву вчинення ним вказаного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає за необхідне встановити мотиви і склад вчиненого ним кримінального правопорушення, дати оцінку кожному з фігурантів справи, досконало дослідити всі докази в справі та прийняти у відповідності до вимог з нормами матеріального і процесуального права законне та мотивоване рішення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують факт надання доступу до матеріалів справи в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 290 КПК України.

Посилається на те, що у вироку спотворені всі показання свідків, які підтверджують, що він хаотично, а не ціле направлено розмахував зброєю - двома мачете, а показання свідка ОСОБА_10 - взагалі не вказані у вироку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що судом не взято до уваги його доводи про те, що конфлікт розпочав потерпілий та свідок ОСОБА_11 , яка висловлювалась в грубій формі щодо його-обвинуваченого перебування в квартирі, яка є його власністю, при цьому потерпілий ОСОБА_8 також його ображав.

За підсумками, обвинувачений ОСОБА_5 не згоден з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки, як він не стверджує, у нього не було умислу наносити потерпілому тілесні ушкодження, це вийшло випадково, по не залежним від нього- ОСОБА_5 обставинам, і сам ОСОБА_8 розпочав конфлікт та зайшов до нього в кімнату, в якій він відпочивав і вимагав показати мачете, які потім почав виривати у нього- ОСОБА_5 з рук, внаслідок чого і отримав певні тілесні ушкодження.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі також просить скасувати вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2021 стосовно ОСОБА_5 , постановити у справі новий вирок, за яким змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 408 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому правопорушенні та визнати винуватим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього обов?язків, які сприятимуть його виправленню, зі звільненням його з-під варти в залі суду.
Водночас, захисник ОСОБА_6 просить дослідити матеріали кримінального провадження та переглянути відеодиски з процесуальними діями.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 вказує, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 КК України, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому цей вирок має бути скасований, оскільки під час судового слідства не було встановлено, що ОСОБА_5 мав умисел на вбивство свого зятя ОСОБА_8 .

Також, захисник ОСОБА_6 звертає увагу, що жодного документально підтвердженого доказу, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення інкримінованого йому правопорушення не має, однак суд в своєму рішення відносить це до обставин, що обтяжують його покарання, натомість жодного слова про алкогольне сп`яніння потерпілого - не вказано, хоча його стан зафіксований у висновку експерта № 042-2596-2019 - як гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю.

Не відповідає фактичним обставинам провадження і висновок суду про те, ОСОБА_5 тримав мачете в правій руці, наніс ним один удар в ліву частину шиї потерпілого, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство потерпілого, почав наносити удари мачете в область тулуба потерпілого, - що, на її переконання, спростовується як показаннями потерпілого, так і показаннями усіх свідків сторони обвинувачення, які вказували, що ОСОБА_5 хаотично махав мачете, які тримав в двох руках.

При цьому, захисник ОСОБА_6 зазначає, що допитаний 25.02.2020 судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_8 на запитання захисту дав чітку відповідь про те, що погрози вбивства не було (а.п. 173 т. 1), а свідок сторони обвинувачення - ОСОБА_12 при повторному її допиті в суді першої інстанції - 07.12.2020 пояснила, що конфліктів, як таких, між потерпілим та обвинуваченим не було, крім того, як вказала свідок, ОСОБА_5 не вживає алкогольних напоїв, не страждає на алкоголізм, досліджуваних подій не планував і свідок не думає, що ОСОБА_5 по відношенню до її чоловіка робив дії з мачете навмисно.

Послалася захисник ОСОБА_6 і на те, що судом не досліджено речовий доказ - светр ОСОБА_5 , не дивлячись на письмове клопотання її підзахисного про дослідження всіх речових доказів, що наявне в матеріалах справи (а.п. 219 т. 1), однак суд дослідив тільки мачете.

Як вказує захисник ОСОБА_6 , суд у своєму рішенні вказав, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що причиною нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 стала саме поведінка останнього, - що, за її твердженнями, не відповідає дійсності та спростовується протоколами слідчих дій, зокрема, переглянутим у судовому засіданні 03.06.2020 диском слідчого експерименту, де чутно якими саме образливими словами на адресу ОСОБА_5 висловлювався потерпілий, на що захист звертав особливу увагу суду (а.п. 229 т. 1), а тому, на думку захисника ОСОБА_6 , суд в оскаржуваному вироку безпідставно оцінює критично показання ОСОБА_5 і невірно застосовує закон про кримінальну відповідальність та не враховує виникнення стану сильного душевного хвилювання обвинуваченого в результаті образи з боку потерпілого.

Як надалі зазначає захисник, в судовому рішенні не згадується навіть свідок сторони захисту ОСОБА_13 , який допитувався судом, та судом взагалі не прийнято до уваги та не дана належна правова оцінка тому факту, що ОСОБА_5 прийшов у свою квартиру, в якій потерпілий навіть не зареєстрований, де знаходилась компанія двох чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп?яніння, а також той факт, що всі свідки події, даючи показання суду, повідомили, що багато років знайомі з ОСОБА_5 і ніколи не чули про конфлікти між ним та потерпілим.
Крім того, ні на досудовому слідстві, ні в суді не допитувався як свідок знайомий ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_14 , якому в ніч події телефонував ОСОБА_5 та не з`ясовано у цієї особи чи дійсно ОСОБА_5 скаржився на свого зятя на називав його негарними словами, хоча всі свідки розказували це суду.
Виходячи з фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що безпосередньо пов?язані з вчиненням ОСОБА_5 кримінального правопорушення та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, індивідуальних його властивостей, зокрема його стану здоров?я, способу життя - сторона захисту дійшла висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що, у своїй сукупності, утворює підставу для висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов?язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні вимоги сторони захисту, пояснення прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши частково докази у провадженні та дані про особу обвинуваченого на задоволення клопотань сторони захисту, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції на предмет його законності, обґрунтованості та вмотивованості, відповідно до положень ст. 370 КПК України, в межах апеляційних вимог, як передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України, що підтримані стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, за приписами ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Даних вимог закону суд першої інстанції дотримався і його висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом, які викладені у вироку, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, у суді першої обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково, при цьому на заперечував час, місце, спосіб та локалізацію заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та свою причетність до їх заподіяння.

Водночас, він не погоджувався з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) та обставин, при яких ним були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_8 , оскільки він не мав умислу на вбивство ОСОБА_8 , а причиною конфлікту між ними була неправомірна поведінка ОСОБА_8 , який його ображав.

Дійсно, 01.12.2019, у вечірній час, він повернувся додому після святкування свого дня народження.

Він був у стані алкогольного сп?яніння.

У кухні квартири перебували його донька - свідок ОСОБА_12 , зять - потерпілий ОСОБА_8 та їх кума - свідок ОСОБА_11 .

Він сходив на вулицю за пакетом та вдруге повернувся до квартири, де зять- ОСОБА_8 попросив показати його куму ОСОБА_15 (свідок ОСОБА_16 ) мачете, але сам зять, який був збуджений та у стані алкогольного сп?яніння, ображав його, від чого він- ОСОБА_5 перебував у стресі та у стані душевного хвилювання, у зв?язку з чим, у нього почався словесний конфлікт з зятем ОСОБА_8 , хоч причину цього конфлікту - пояснити не може.

У ході конфлікту вони почали один одного штовхати.

Після цього, він пішов до своєї кімнати та взяв два мачете, які хотів показати присутнім, а тому повернувся в кухню.

Зять ОСОБА_8 встав, підійшов до нього та почав штовхати.

Він-обвинувачений почав відштовхувати від себе зятя ОСОБА_8 , при цьому розмахуючи перед ним мачете.

Потерпілий почав їх у нього- ОСОБА_5 вихвачувати з рук і сам напоровся на мачете.

Цілеспрямовано удари він потерпілому мачете не наносив.

У вчиненому розкаюється, жалкує про те, що сталося, і готовий нести покарання, разом з тим, наполягає на тому, що не мав умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 .

Просив перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

Як указують дані протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2019 з відеозаписом цієї процесуальної дії за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 показав механізм та локалізацію удару мачете в шию потерпілого ОСОБА_8 (а.п. 105-109, 110 т. 1).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 , крім іншого, вказав, що у нього з зятем ОСОБА_8 були нормальні відносини, вони разом відпочивали та жили мирно, інколи були різні погрози, але це були лише дурниці.

Нічого протизаконного він-обвинувачений не вчиняв і завжди хотів лише добра.

Погроз учинення вбивства потерпілого від нього- ОСОБА_5 не було, а от образи від зятя- ОСОБА_8 були, про це говорили і свідки і сам зять на слідчому експерименті.

Раніше конфліктів майже не було, а його- ОСОБА_5 донька- ОСОБА_12 надавала показання про те, що його дії у досліджуваний день по відношенню до зятя були ненавмисними.

У час інкримінованого йому правопорушення він- ОСОБА_5 повернувся додому, де в кухні квартири сиділи його донька - свідок ОСОБА_12 , зять - потерпілий ОСОБА_8 та їх кума - свідок ОСОБА_11 .

Всі вони були в стані сильного алкогольного сп?яніння, а їхні застілля часто продовжувалися до ранку.

У квартирі перебував і кум ОСОБА_15 (свідок ОСОБА_16 ), який також перебував в стані сп?яніння та спав у кімнаті, раніше він же і запрошував його- ОСОБА_5 до столу, але він відмовився.

Він- ОСОБА_5 сходив на вулицю за пакетом та вдруге повернувся до квартири, де зять- ОСОБА_8 попросив його-обвинуваченого показати його куму ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) мачете.

Після того, як у нього- ОСОБА_5 незадовго до досліджуваних подій вкрали телефон, він був, коли повернувся до квартири, дуже схвильований, при цьому, з телефону дочки подзвонив своєму товаришу, а зять- ОСОБА_8 у цей час почав його словесно ображати за чим і розпочався конфлікт.

У кухні лежали і сокира, і ножі, і шампура, а тому він наполягає, що при наявності умислу на вбивство, йому не потрібно було доставати мачете з шафи в кімнаті.

Водночас, він дійсно у своїй кімнаті дістав з шафи два мачете і з ними зайшов у кухню.

Зять- ОСОБА_8 пішов на нього-обвинуваченого та почав їх у нього- ОСОБА_5 вихвачувати з рук, ображаючи при цьому.

Він- ОСОБА_5 та його донька- ОСОБА_12 почали кричати зятю- ОСОБА_8 , щоб той не ліз до нього-обвинуваченого.

Він- ОСОБА_5 , у свою чергу, попереджаючи зятя- ОСОБА_8 , щоб той не ліз до нього, відштовхуючи потерпілого від себе, хаотично розмахував перед ним мачете, але наміру нанести удари - не мав.

Зять- ОСОБА_8 навалювався на нього- ОСОБА_5 , дочка- ОСОБА_12 намагалася його відтягнути, а кума- ОСОБА_11 кричала, що все знімає на телефон.

Зять- ОСОБА_8 також притискав мачете до його- ОСОБА_5 тіла та намагався вирвати їх з його рук, у такий спосіб, як він-обвинувачений вважає, ОСОБА_8 і порізався.

Він- ОСОБА_5 , у свою чергу, змушений був хаотично розмахувати мачете, щоб зять не підходив, бо він- ОСОБА_8 вже тягнув його за светр тому й порвав його.

Пошкодження светра - порізи та розриви, на його-обвинуваченого переконання, підтверджують ту обставину, що він- ОСОБА_5 притискав мачете до себе, не маючи наміру спричинити тілесні ушкодження потерпілому, як притискав до нього-обвинуваченого мачете і потерпілий.

Зять- ОСОБА_8 сильно навалився на нього- ОСОБА_5 плечем, тоді ж мабуть мачете і зіскочило на його шию.

Побачивши кров, він- ОСОБА_5 , припиняючи будь-які дії по відношенню до зятя ОСОБА_17 ( ОСОБА_8 ), відійшов від нього та сказав присутнім викликати швидку медичну допомогу та подав рушник ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), який прокинувся від криків та намагався надати допомогу ОСОБА_8 .

За зятя він- ОСОБА_5 дуже переживав та казав йому, навіщо він ліз до нього і це ж добре, що все так закінчилося, а ОСОБА_8 йому кричав, що тепер точно його посадить, але він- ОСОБА_5 не міг подумати, що таке може статися, краще б він був на його- ОСОБА_8 місці.

Коли приїхала швидка, то лікар сказав, що все буде добре, а рану зашиють.

Він- ОСОБА_5 мачете не ховав і коли приїхали з обшуком, то він сам показав свою колекцію ножів, також повідомив, що у нього є велика сума грошей та просив опечатати кімнату, але його- ОСОБА_5 завірили, що на наступний день він вже буде вдома.

Мачете і його- ОСОБА_5 светр забрали як речові докази, а йому говорили про кваліфікацію його дій за ст. 123 КК України чи ст. 128 КК України, але він нічого в цьому не розумів та тільки переживав за зятя- ОСОБА_8 .

Слідчі погрожували йому- ОСОБА_5 та застосовували на нього тиск, один слідчий навіть вдарив ногою та вимагав від нього інших показань, хоча він говорив все як було.

Також його- ОСОБА_5 не вивезли на слідчий експеримент додому, хоч він і вимагав цього, але слідчі заставили його проводити експеримент у підвалі відділку, у нього піднявся тиск та розболілося серце, в результаті чого йому викликали швидку медичну допомогу.

У нього- ОСОБА_5 забрали ключі від квартири та паспорт, адвоката у нього спочатку не було, а потім його інтереси стала захищати адвокат ОСОБА_6 .

Він погоджувався на кваліфікацію його дій за ст. 123 КК України, бо спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у стані душевного хвилювання після образ зятя.

Також визнає, що наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 з необережності.

За цей час все визнав та втратив здоров`я та віру в людей.

Отже, обвинувачений ОСОБА_5 та в його інтересах захисник ОСОБА_6 в суді першої інстанції, в апеляційних скаргах та в суді апеляційної інстанції фактично не заперечували обставин того, що ОСОБА_5 за досліджуваних обставин спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у тому числі і тяжке.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції, яке відбулося 23.11.2021, показав, що 01.12.2019, приблизно 01 год. ночі, він зі своєю дружиною ОСОБА_12 та кумами - подружжям ОСОБА_18 сиділи в кухні квартири АДРЕСА_2 , та спілкувались, вживаючи алкогольні напої.

У цей час додому прийшов його тесть- ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та почав голосно розмовляти та розповідати, як він щойно з кимось побився, демонструючи побиті руки.

Потім, перевіривши свої кишені, ОСОБА_5 з`ясував, що загубив свій мобільний телефон.

На прохання ОСОБА_5 , його-потерпілого дружина та дочка обвинуваченого - свідок ОСОБА_12 зателефонувала на номер телефону ОСОБА_5 і домовилась з чоловіком, який знайшов втрачений ОСОБА_5 телефон, про зустріч.

Тесть- ОСОБА_5 почав кричати, що потрібно терміново заблокувати його телефон та сказав ОСОБА_12 , щоб вона зателефонувала його-обвинуваченому другу.

Під час цієї розмови по телефону ОСОБА_5 почав висловлювати образи на його- ОСОБА_8 адресу.

Після закінчення телефонної розмови, ОСОБА_5 став провокувати його- ОСОБА_8 на сварку, однак він-потерпілий стримувався і мовчав.

Після цього, ОСОБА_5 пішов до кімнати та повернувся з невідомим предметом, з якого пролунав звук, схожий на постріл.

Він- ОСОБА_8 побачив як по підлозі покотилась кулька, яку він підняв.

У цей час ОСОБА_5 знову пішов до кімнати та повернувся з двома мачете, які тримав в обох руках.

Він- ОСОБА_8 встав і його дружина- ОСОБА_12 стала біля нього.

ОСОБА_5 , махаючи мачете, наніс йому удар по шиї.

Також ОСОБА_5 наніс йому удар по тілу, але він- ОСОБА_8 вже цього не пам`ятає, оскільки почав втрачати свідомість.

Прийшов до свідомості у ванній кімнаті квартири.

У цей час до нього підійшов ОСОБА_5 і сказав, що шкодує про те, що не забив (вбив) його.

Його кум- ОСОБА_16 рушником затиснув йому рану на шиї та його-потерпілого забрала швидка медична допомога.

Під час цього конфлікту/бійки його дружина була позаду нього, кричала, намагалась їх розборонити і також отримала від батька тілесні ушкодження.

Він- ОСОБА_8 не підтримував з тестем ОСОБА_5 ніяких стосунків, намагався з ним не спілкуватись, оскільки тесть при кожному можливому випадку ображав його та погрожував йому.

Вважає, що ОСОБА_5 навмисно наніс йому мачете тілесні ушкодження.

За даними протоколів проведення слідчого експерименту від 16.12.2019 та 18.12.2019 за участю потерпілого ОСОБА_8 з відеозаписом його проведення видно, що, крім іншого, потерпілий вказував, що після приходу в квартиру ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп?янння та вів себе неадекватно, а у телефонній розмові з приятелем на ім?я ОСОБА_19 став ображати його-потерпілого нецензурними словами та принижувати його, він- ОСОБА_8 попросив цього не робити, але обвинувачений поводився агресивно і між ними виник словесний конфлікт, під час якої ОСОБА_5 пішов до своєї кімнати в квартирі, звідки приніс у кухню два ножі/мачете, що були в його правій та лівій руці, і з криками, що він зараз покаже хто головний, направився в його- ОСОБА_8 сторону, але між ними стала дружина - ОСОБА_12 , що ОСОБА_5 не зупинило і він мачете, що перебувала в його правій руці, наніс удар в ліву сторону його-потерпілого шиї, від чого виникла кровотеча.

Він-потерпілий схопив ОСОБА_5 за ліву руку, а той, у свою чергу, не зупинився та, розмахуючи мачете, що перебувало в правій руці, спричинив тілесні ушкодження у виді порізів пальців, грудної клітки, перенісся (а.п. 77-81, 82, 83-86, 87 т. 1).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні в суді першої інстанції вказала на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є її батьком, а потерпілий ОСОБА_8 - її чоловіком.

01.12.2019 у них з чоловіком в гостях були їх куми - подружжя ОСОБА_18 , і вони сиділи на кухні, спілкувались, діти вже спали.

Батька- ОСОБА_5 в квартирі не було.

Після першої години ночі прийшов батько, куртка якого була у крові, він був збуджений і сказав, що загубив телефон.

Батько- ОСОБА_5 розказував, що з кимось побився.

Вона зателефонувала зі свого телефону на телефон батька, слухавку взяв незнайомий чоловік та сказав, що знайшов телефон поблизу станції метро Житомирська і вони домовились, що зустрінуться з ним наступного дня і він віддасть телефон.

Але батько почав кричати, що треба блокувати телефон, бо у нього на телефоні якийсь компромат.

Потім він- ОСОБА_5 попросив у неї телефон і зателефонував своєму знайомому на ім`я ОСОБА_20 і почав йому розказувати про її-свідка чоловіка- ОСОБА_8 , ображаючи його при цьому і виказуючи, що той живе в його квартирі і за його рахунок.

Після розмови по телефону ОСОБА_5 в кухні продовжував ображати її чоловіка- ОСОБА_8 .

Потім ОСОБА_5 пішов до своєї кімнати, звідки повернувся з невідомим предметом і вони почули постріл, а зі стіни посипався порох на плече кумі- ОСОБА_11 , водночас батько став запевняти присутніх, що патрони холості.

Її чоловік- ОСОБА_8 почав шукати на підлозі кулю, але батько став його штовхати і ображати.

Потім батько- ОСОБА_5 знову пішов до кімнати та повернувся в кухню з двома мачете і почав кричати, що він зараз всім/присутнім покаже.

Вона- ОСОБА_12 почала кричати на батька та намагалася його зупинити словами, а її чоловік- ОСОБА_8 став поруч з нею.

Вона- ОСОБА_12 побачила, як один з ножів пролетів над її головою, а коли повернула голову до чоловіка, то побачила, що у ОСОБА_8 порізана шия, все було в крові.

Вона- ОСОБА_12 почала тримати рану на шиї чоловіка- ОСОБА_8 і в цей час відчула холод на нозі.

Нога була поранена мачете.

Чоловік почав втрачати свідомість.

До ванної кімнати його заніс кум ( ОСОБА_16 ) та перев`язав йому шию рушником.

Її з чоловіком забрала швидка медична допомога.

Також показала, що в той вечір конфлікту між чоловіком і батьком спочатку не було, водночас, батько- ОСОБА_5 вже прийшов додому збуджений, але вона не могла подумати, що все закінчиться такою подією.

Також показала, що батько спиртними напоями не зловживає.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2019 за участю свідка ОСОБА_12 та його відеозапису, крім іншого вбачається, що у цей день, після 00.00 годин, в кухню зайшов батько - ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп?яніння та сказав, що загубив телефон і з кимось побився на вулиці, а тому перебував у збудженому стані.

Вона-свідок на прохання батька зателефонувала на його загублений телефон, а потім чоловікові на ім?я ОСОБА_14 , у спілкуванні з яким по телефону, у присутності всіх осіб, які перебували на кухні, ОСОБА_5 почав ображати нецензурними словами її-свідка чоловіка ОСОБА_8 , у зв`язку з чим між батьком та чоловіком виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , винісши з своєї кімнати предмети по типу мачете, почав ними розмахувати, в ході чого наніс удар в ліву частину шиї чоловіка, від чого у ОСОБА_8 почалася кровотеча, але ОСОБА_5 не припинив свої дії, продовжуючи розмахувати вказаними предметами/мачете, нанісши удар цим предметом в верхню частини її- ОСОБА_21 лівої ноги.

Вона-свідок почала кричати, від чого ОСОБА_5 пішов до своєї кімнати та заховав під стіл знаряддя нанесення ударів/мачете (а.п. 95-100, 101 т. 1).

Отже, з показань потерпілого ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_12 випливає, що ОСОБА_5 саме наніс удар мачете в шию потерпілому, не розмахуючи при цьому мачете хаотично, бо він би наніс удар своїй доньці, яка перебувала поряд, а так удар в шию ОСОБА_8 відбувся над її головою.

Як випливає з показань свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції, вона є кумою потерпілого ОСОБА_8

01.12.2019 вони прийшли до них в гості, сиділи на кухні, спілкувались.

Діти спали.

Після півночі прийшов батько куми - ОСОБА_5 , куртка у якого була в крові і він був дуже збуджений та почав розповідати, що він загубив телефон та побився.

У цей момент заплакала дитина і її чоловік вийшов до кімнати, щоб заспокоїти її.

ОСОБА_5 почав словесно ображати ОСОБА_8 .

Потім він зателефонував до свого приятеля і сказав, щоб той прийшов, бо треба розібратись, а сам пішов до кімнати та повернувся з невідомим предметом і вони почули звук пострілу.

Відстріляний предмет потрапив у стіну, внаслідок чого на її плече посипався порох.

Після цього, ОСОБА_5 знову пішов до кімнати та повернувся з двома ножами, схожими на мачете, та почав ними хаотично розмахувати та порізав шию ОСОБА_8 .

ОСОБА_12 затиснула рану на шиї чоловіка, щоб зупинити кров, а ОСОБА_5 продовжував махати мачете.

Її-свідка чоловік ОСОБА_16 у ванній кімнаті зупиняв кров потерпілому, притиснувши рушник до рани ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 бігав по квартирі та кричав, що шкодує, що не добив ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_8 забрали до лікарні, а ОСОБА_5 - забрала поліція.

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2019 за участю свідка ОСОБА_11 з відеозаписом до нього, яка на місці події вказала та показала, крім іншого, про те, що під час спілкування ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп?яніння та поводив себе неадекватно, з кимось по телефону, він- ОСОБА_5 у нецензурній формі став ображати ОСОБА_8 та погрожувати йому, після чого приніс з кімнати великі ножі по типу мачете, тримаючи їх в обох руках, якими почав розмахувати лише біля ОСОБА_8 , при цьому намагався його ударити даними ножами, нанісши удар в область шиї, через що почалася кровотеча, але ОСОБА_5 не зупинився та продовжував розмахувати ножами/мачете, в ході чого наніс удар в ліву частину ноги ОСОБА_12 (а.п. 88-93, 94 т. 1);

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що 01.12.2019 він разом зі своєю родиною були в гостях у кумів - подружжя ОСОБА_22 .

Уночі додому прийшов батько куми - ОСОБА_5 , який був дуже агресивний, розповідав, що у нього вкрали телефон і у нього була бійка під під`їздом будинку.

У цей час заплакав його син і він вийшов до нього в кімнату, де заснув біля дитини.

Через деякий час в кімнату забігла його дружина - ОСОБА_11 та покликала його.

Вийшовши з кімнати, він-свідок побачив, що ОСОБА_8 весь у крові і він відніс його до ванної кімнати, де затиснув рану на його шиї.

ОСОБА_5 в цей час ходив по квартирі та говорив, що шкодує, що не добив зятя.

Його дружина йому розповіла, що поки він був у кімнаті біля сина, то ОСОБА_5 мачете порізав зятя і дочку.

Він-свідок бачив порізи у ОСОБА_12 .

Потім травмованих забрали медперсонал швидкої медичної допомоги.

Отже, з показань самого обвинуваченого, потерпілого і вказаних свідків випливає, що під час досліджуваних подій ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Доводи сторони захисту про те, що такий стан документально не підтверджений - ніяким чином не можуть вплинути на встановлення наявності даної обставини в провадженні, оскільки експертні дослідження щодо такого стану проводяться виключно з підстав визначення, які саме спирти знаходяться у крові особи, яка проходить освідування, у якій кількості, та за їх наявності визначається ступінь алкогольного сп?яніння, що в даному випадку - не є обов?язковим.

Крім того, за аналізом показань потерпілого та вказаних свідків слідує, що після удару в шию потерпілого, останньому були під час протистояння завдані і інші удари по різних частинах тіла.

Проте, коли удар прийшовся по нозі ОСОБА_12 і вона закричала, тільки тоді ОСОБА_5 припинив свої дії, віднісши мачете в свою кімнату, проте, споглядаючи за тим, як надають допомогу ОСОБА_8 жалкував, що відразу ж не добив/вбив його.

З показань свідка ОСОБА_23 в суді першої інстанції слідує, що вона колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_5 .

Свідком досліджуваних подій злочину вона не була.

01.12.2019, близько 02 години, ночі їй зателефонувала дочка- ОСОБА_12 і повідомила, що батько порізав її та її чоловіка - ОСОБА_8 .

Вона-свідок на таксі приїхала до квартири доньки.

Потерпілого ОСОБА_8 вже забрала швидка допомога, у ванній кімнаті та в кухні квартири було багато крові.

Її дочку ОСОБА_12 також забрала швидка допомога, оскільки ОСОБА_5 порізав їй ногу.

Також свідок ОСОБА_23 показала, що під час спільного проживання з ОСОБА_5 він її бив, з приводу чого вона неодноразово зверталась до поліції.

ОСОБА_5 проживав з дочкою і її сім`єю в одній квартирі і постійно намагався вижити дітей з квартири, погрожував і влаштовував сварки.

З показань свідка ОСОБА_24 в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що вона працює вахтером у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де розташована квартира АДРЕСА_4 .

В ніч з 30.11.2019 на 01.12.2019 була її зміна.

Пізно вночі до будинку під`їхала машина та до під`їзду зайшов ОСОБА_5 з пакетами.

Коли вона піднялася до своєї квартири випити ліки, то почула стукіт у двері, а відчинивши, побачила на порозі своєї квартири дочку ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , яка була в крові, боса та нога в неї була розрізана.

ОСОБА_12 повідомила їй, що батько порізав її чоловіка.

Вона викликала поліцію і коли приїхали працівники поліції, вони піднялись до квартири, де ОСОБА_5 сидів у кріслі, був у крові.

Також вона помітила поруч з ним великі ножі, які лежали на видному місці.

Через деякий час приїхала швидка медична допомога і забрала ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_24 повідомила суду, що ОСОБА_5 за характером дуже скандальна людина.

Також колегією суддів безпосередньо у судовому засіданні в суді першої інстанції допитані свідки сторони захисту.

Так, свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що він товаришує з ОСОБА_5 з 2000 року, вони разом працювали і дружили сім`ями.

Характеризує обвинуваченого ОСОБА_5 як чесну і порядну людину.

Обставини справи йому не відомі.

Свідок ОСОБА_26 також пояснив суду першої інстанції про те, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 з 1995 року, вони дружили сім`ями.

Характеризує його як чесну людину, який спиртними напоями не зловживає.

Про дочку і зятя обвинувачений ОСОБА_5 розповідав йому-свідкові тільки позитивне.

Обставини справи йому не відомі.

З показань свідка ОСОБА_27 в судовому засіданні в суді першої інстанції випливає, що ОСОБА_5 вона знає, оскільки він працював разом з її чоловіком.

Охарактеризувала ОСОБА_5 як добру людину.

Нічого поганого вона про нього не чула.

Обставини справи їй не відомі.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що ОСОБА_5 вона знає, він товариш її чоловіка, вони дружили сім`ями.

Про обставини справи їй нічого не відомо, але вона вважає, що причиною і наслідком подій була - горілка.

Напередодні ввечері її чоловік - ОСОБА_10 був на дні народженні ОСОБА_5 .

Вранці вони з чоловіком дізналися, що ОСОБА_5 забрала поліція.

Характеризує обвинуваченого з позитивної сторони, агресії у нього не помічала, дочка та онучка для ОСОБА_5 були дуже важливі.

Отже, свідки, які безпосередньо працювали з ОСОБА_5 та члени їх сімей - охарактеризували обвинуваченого з позитивного боку.

Сторона захисту в апеляційних скаргах та в суді апеляційної інстанції вказували, що в суді першої інстанції був допитаний як свідок ОСОБА_10 (а.п. 87-88 т. 2), але його показання у вироку суду не викладені.

Між тим, з позиції сторони захисту не видно, які ж показання ОСОБА_10 , який незадовго до досліджуваних подій вживав спиртні напої з ОСОБА_5 , святкуючи день народження останнього, і не був очевидцем подій у квартирі можуть вплинути на прийняття рішення у провадженні.

Підстав для допиту свідка ОСОБА_10 в суді апеляційної інстанції - колегія суддів не віднайшла.

Не є беззастережними і доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції не допитувалася особа на ім?я ОСОБА_14 , який би підтвердив або спростував показання ОСОБА_5 , що він під час розмови з ним не ображав зятя ОСОБА_8 , на що вказав потерпілий, його дружина та подружжя ОСОБА_18 , оскільки судом встановлено, що досліджувані події відбулися впродовж конфлікту, який виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , чого не заперечує і сторона захисту, тільки після чого обвинувачений виніс зі своєї кімнати мачете, якими і були спричинені потерпілому тілесні ушкодження.

Між тим, сторона захисту не вказувала у який передбачений законом спосіб треба було встановити особу на ім?я ОСОБА_14 .

Клопотання про допит вказаних свідків, з його обґрунтуванням за ч. 3 ст. 404 КПК України, у суді апеляційної інстанції не заявлялося (а.п. 42 т. 3).

За даними протоколу огляду місця події від 01.12.2019 з фототаблицями до нього, в період часу з 03.00 до 03.50 предметом огляду, з дозволу господаря квартири - ОСОБА_23 (а.п. 56-57 т. 1), була кватира АДРЕСА_2 за участю ОСОБА_5 , в ході якого виявлені в кімнатах квартири, у різних місцях, плями бурого кольору, а в кімнаті, де проживав ОСОБА_5 , за дверима на підлозі - предмети схожі на мачете, а на ліжку - сірий светр з плямами бурого кольору (а.п. 58-62, 63-71 т. 1), дозвіл на проведення якого надано і на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2019 (а.п. 115-116 т. 1).

Предмети схожі на ножі з плямами речовини бурого кольору були оглянуті з складанням протоколів огляду від 14.12.2019 (а.п. 72-73, 74-75 т. 1)

На майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 01.12.2012, накладено арешт ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03.12.2019 (а.п. 122 т. 1) та їх визнано речовими доказами у провадженні (а.п. 152, 153 т. 2).

Згідно висновку експерта № 8-2/1110 від 23.12.2019, надані на дослідження предмети не належать до холодної зброї, є тесаками виготовленими саморобним способом по типу тесаків Бачжаньдао.

Тесаки надані на дослідження складаються з линка та руків`я, загальною довжиною - 515 мм. (а.п. 157-160 т. 1).

Оглядалися вони і в суді першої інстанції.

На дослідженні светра сторона захисту наполягала в суді першої і апеляційної інстанцій, але колегія суддів не знайшла таке клопотання вмотивованим з огляду на те, що, як указує сам обвинувачений ОСОБА_5 , у нього відбулася бійка незадовго до досліджених подій з невідомими під під?їздом будинку, де він проживав, в ході якого і могли виникнути механічні пошкодження на светрі, на що вказують і свідки у провадженні, а саме, коли ОСОБА_5 прийшов додому у нього одяг був у крові та светр розірваний.

Як відмежувати механічні пошкодження на светрі ОСОБА_5 , які утворилися від його бійки з невідомими та від протистояння з потерпілим ОСОБА_8 - сторона захисту не вказала.

Як слідує з висновку експерта № 042-2596-2019 від 24.12.2019, за даними судово-медичного обстеження та наданої медичної документації у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- різаної рани на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині довжиною біля 17 см., шириною біля 10 см., з пересіченням кивального м?яза, внутрішньої та зовнішньої яремних вен ( наслідком загоєння якої є описаний рубець);

- 4 різаних рани на спинці носа з переходом на правий скат його у верхній третині, на правій переднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 5-го ребра по середнє-ключичній лінії, в проекції 6-го міжребер`я від білягрудинної до середнє-ключичній лінії, на долонній поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кісті (наслідком загоєння яких є описані рубці);

- 4 подряпини на передній поверхні правого плеча на межі середньої та верхньої третини, на долонній поверхні правого передпліччя на межі середньої та верхньої третин, на лівій переднє-бічній поверхні черевної стінки в 4,5 см. донизу та в 4 см. вліво від пупка, на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (наслідком загоєння яких є описані ділянки).

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних, у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворилися внаслідок дев`ятикратної травмуючої дії гострого предмету, що має ріжучі властивості, могли утворитися 01.12.2019, не виключено у спосіб, на який вказує потерпілий ОСОБА_8 під час допиту 07.12.2019 та проведення слідчого експерименту.

Утворення різаної рани шиї зліва не виключається у спосіб, на який вказують свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 під час допиту та проведення слідчих експериментів 01.12.2019.

За ступенем тяжкості вищевказана різана рана шиї зліва з пересіченням зовнішньої та внутрішньої яремних вен відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Вказані інші рани відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.п. 126-127, 128-131, 145-152 т. 1).

В матеріалах провадження наявні і фото ран потерпілого (а.п. 175, 176 т. 1).

Доводи сторони захисту про те, згідно вказаним висновкам у ОСОБА_8 виявлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю - не є переконливими, оскільки у дослідницькій частині висновку вказано лише на підозру перебування потерпілого у такому стані, який перенесений з медичної картки стаціонарного хворого при доставлянні його каретою швидкої допомоги (а.п. 147 т. 1), який, за будь-яких обставин, на переконання колегії суддів, не може вказувати на інший перебіг досліджуваних подій, що встановлений судом.

Судом першої інстанції були перевірені доводи сторони захисту, що у ОСОБА_5 не було умислу на позбавлення ОСОБА_8 життя, і необхідності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України, що відкинуті як такі, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким у вироку суду у порядку ст. 94 КПК України дана оцінка з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, як і їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за наслідком чого суд і дійшов ґрунтовного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 121 КК, є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Як убачається з обставин кримінального правопорушення, визнаних судом доведеними, з правильністю чого погоджується і колегія суддів і які фактично не оспорюється стороною захисту обвинуваченого, ОСОБА_5 01.12.2019, приблизно о 01 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, зайшов до свого місця проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , де в той час в приміщенні кухонної кімнати проводили дозвілля його донька - ОСОБА_12 , зять - ОСОБА_8 та їх кума - ОСОБА_11 .
Між, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_8 , відчуваючи до останнього раптово виниклу неприязнь, діючи умисно пішов до своєї кімнати, де взяв мачете, з яким повернувся до кухонної кімнати, та, утримуючи один з них в своїй правій руці, наніс ним один удар в ліву частину шиї ОСОБА_8 , після чого наніс удари мачете в область тулуба ОСОБА_8 .

Доводи сторони захисту про те, що мачете ОСОБА_5 приніс на прохання зятя ОСОБА_8 , щоб показати його ОСОБА_16 , - спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 та подружжя ОСОБА_18 .
Водночас, слід вказати, що ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 послідовно стверджували, що після словесного конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в приміщенні кухні, ОСОБА_5 видалився до своєї кімнати, звідки приніс пристрій для здійснення пострілів, з якого і здійснив його, влучивши кулькою у стіну, при цьому вже в приміщенні кухні свідка ОСОБА_16 не було, оскільки він пішов у кімнату, де заплакав його син, а тому є незрозумілим, чому ОСОБА_5 мав показати мачете ОСОБА_16 , якого не було в кухні, коли обвинувачений вже вдруге повернувся з мачете в кухню.
Після спричинення мачете тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 свій умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , не довів до кінця по незалежним від його волі причин, так як його подальші дії були припинені очевидцями та учасниками події, які в той час перебували в квартирі, у тому числі в приміщенні кухонної кімнати, та потерпілому своєчасно була надана медична допомога та госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17

А тому, на увагу не заслуговує позиція сторони захисту про те, що обвинувачений не бажав настання смерті потерпілого, зазначаючи, що якби він мав наміри вбити потерпілого, то нічого не завадило б йому довести свій злочинний намір до кінця, - оскільки судом встановлено, що обвинувачений, виконавши всі дії, які вважав за потрібне, бо перший удар мачете був у шию ОСОБА_8 , що спричинило значну кровотечу, а потім і по його тулубу, від чого активно захищався потерпілий та перешкоджала ОСОБА_12 в умовах недостатнього простору кухонної кімнати для пересування осіб, які там перебували, наміру на спричинення якій тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не мав, а також допомога потерпілому з боку присутній в квартирі осіб, які надали йому першу допомогу, а потім і своєчасне надання кваліфікованої медичної допомоги саме і врятували життя потерпілому, а отже дії ОСОБА_5 спрямовані на вбивство ОСОБА_8 не були доведені ним до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Отже, спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_5 на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 судом першої інстанції беззаперечно встановлена на підставі досліджених доказів у провадженні.

Так, зважаючи на характер, локалізацію, кількість та спосіб заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , безпосереднє знаряддя вчинення кримінального правопорушення - мачете з довжиною леза в 155 см., зокрема тяжкість заподіяного тілесного ушкодження у життєво важливий орган - шию, колегія суддів дійшла до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 безумовно були направленні на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , про що свідчить і поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, який не вчиняв будь-яких дій по наданню допомоги потерпілому, а виказував своє ставлення щодо жалкування, що він не добив його.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 717 від 24.12.2019, у період правопорушення, в вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється - 01.12.2019, він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, за своїм психічним станом у період правопорушення та у теперішній час у ОСОБА_5 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу, він не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, за своїм психічним станом у період правопорушення та у теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати відносно них відповідні свідчення (а.п. 135-138 т. 1).

Відтак обвинувачений ОСОБА_5 є осудним.

Водночас, матеріалами провадження не встановлено, що під час конфлікту у потерпілого до обвинуваченого була така неправомірна поведінка, що викликала у ОСОБА_5 сильне душевне хвилювання, оскільки за показаннями осіб, які були присутні під час події, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, прийшовши додому після бійки з невідомими особами, вже перебував в збудженому стані, у тому числі через втрату свого телефону, коли і почав першим ображати ОСОБА_8 , а після обопільних образ у нього, на ґрунті неприязні, що раптово виникла, і виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 , який він реалізував, нанісши мачете потерпілому, зокрема удар у життєво-важливий орган - шию, що не був доведеним до кінця з підстав, які не залежали від його волі.

Отже, підсумовуючи, слід дійти висновку, що суд першої інстанції за дослідженими доказами у їх сукупності правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України або на ст. 123 КК України чи на ст. 128 КК України, як про те поставила питання сторона захисту, - колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що в матеріалах провадження відсутні дані, які підтверджують факт надання доступу до матеріалів провадження, в порядку ч. 9 ст. 290 КПК України, - не свідчать на порушення цієї норми процесуального закону, оскільки і сторона захисту таке питання під час всього провадження у суді першої інстанції не заявляла, а крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування випливає, що такий доступ до матеріалів провадження стороні захисту був наданий 21.01.2020 (а.п. 13 т. 1).

Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими, так і іншими особами.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд взяв до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, його особу, а саме, те, що він розлучений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , - судом не встановлено.
Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу чи відповідали нормі закону, і сторона захисту як в апеляційних скаргах, так і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, колегія суддів першої інстанції і дійшла висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, бо саме таке покарання, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_5 призначено покарання фактично у близьких до мінімальних меж, встановлених у санкції ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у виді 8 років позбавлення волі, - що є справедливим і на які не можуть вплинути доводи захисника щодо індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його стану здоров`я та способу життя.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України та призначення йому більш м?якого покарання, ніж передбачено законом, зі звільненням від його відбування з випробування на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, - судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доля речових доказів у провадженні вирішена на підставі ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати стягнуті у порядку ст. 124 КПК України.

За викладеним, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року у кримінальному провадженні №120 191 000 800 083 81 від 01 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3