Справа №359/2660/22
Провадження №1-кс/359/649/2022
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів у кримінальному провадженні №0000072 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022 року,-

в с т а н о в и в:
Дізнавач сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, в якому зазначив, що сектором дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000072 від 26.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2022 року близько 12 години 50 хвилин гр. ОСОБА_5 , 1976 року народження, перебуваючи в приміщенні продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, умисно заподіяв тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 , 1976 року народження.
Окрім цього встановлено, що згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 29.06.2006 року, на підставі ст. ст. 416, 419, 421 КПК України та на підставі ст. 19 КК України до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру та направлено для лікування до Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконавчого органу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), куди останній прибув 15.11.2006 року.
Зважаючи на те, що історія хвороби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є документами, що містять інформацію про факт звернення його за медичною допомогою, його діагноз, така інформація належить до лікарської таємниці, а відтак є охоронюваною законом таємницею, доступ до якої має здійснюватися з дотриманням порядку, встановленого у главі 15 КПК України.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні є потреба встановлення психічного стану особи яка вчинила правопорушення. Своєю чергою, проведення судово-психіатричної експертизи вимагає надання експерту для ознайомлення відомостей про стан особи, як на момент вчинення правопорушення, так і в подальшому.
З огляду на вище вказане, у органу дізнання виникли достатні підстави вважати, що історія хвороби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходяться у володінні Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ), має важливе значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, забезпечення проведення судово-психіатричної експертизи з приводу вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 , а тому до неї необхідно отримати тимчасовий доступ.
В судове засідання дізнавач сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в поданому клопотанні просив справу розглянути у його відсутність. Його неявка, згідно ч.4 ст.163 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про час і місце розгляду клопотання не повідомлявся з урахуванням приписів ч. 2 ст. 163 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання слідчого, який бере участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання, приходить до наступного висновку.
З кримінального провадження слідує, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 26.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 25.01.2022 року близько 12 години 50 хвилин гр. ОСОБА_5 , 1976 року народження, перебуваючи в приміщенні продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, умисно заподіяв тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 , 1976 року народження.
Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 29.06.2006 року, на підставі ст. ст. 416, 419, 421 КПК України та на підставі ст. 19 КК України до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру та направлено для лікування до Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконавчого органу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), куди останній прибув 15.11.2006 року.
З матеріалів клопотання вбачається наявність підстав для тимчасового доступу до вищевказаного документа, який перебуває у володінні Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки такі дані необхідні органу дізнання для належної кваліфікації вчиненого діяння ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України, однією із обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні є обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування в кримінальному провадженні відповідно до ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4.4 наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про затвердження правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

В наказі МОЗ України №6 від 17.01.1995 не вказаний перелік виняткових випадків на підставі яких, судово-медичному експерту дозволяється проводити судово-медичну експертизу з використанням копій медичних документів.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, тобто проведення судово-психіатричної експертизи без медичної документації ОСОБА_5 не представляється можливим.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У відповідності до ст. 162 КПК України запитувана інформація є такою, що містить охоронювану законом таємницю.
В той же час, слідчий суддя приходить до висновку, що запитувана інформація може бути використана як доказ встановлення всіх обставин вчинення такого правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 цієї статті слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, оскільки дізнавач, у відповідності до ст.163 КПК України, доведено, що документи, доступ до яких просить надати дізнавач, мають суттєве значення для встановлення істини по кримінальному провадженню.
Термін дії ухвали слід визначити строком на один місяць з моменту її проголошення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.159-166 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл дізнавачу сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 на тимчасовий доступ до історії хвороби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за період лікування по час виписки, з можливістю тимчасового вилучення усіх документів, з яких складається зазначена історія хвороби і яка знаходиться у Комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .
Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Суддя ОСОБА_1