Справа № 308/5428/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0001795 від 28.12.2021 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, з початковою середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
за участі сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої застосовуються заходи виховного характеру ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
09 травня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи малолітнім, скоїв суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з двома малолітніми особами, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження близько 21 год. 10 хв., 06 грудня 2021 року, умисно, з корисливих мотивів, рухаючись тротуаром вулиці Православної Набережної в м. Ужгороді, навпроти будівлі Ужгородської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів ім.. Дайко Габора, відкрито, шляхом ривка спробували зірвати з плеча потерпілої ОСОБА_7 належну їй жіночу сумку. Однак, при спробі зірвати сумку з плеча потерпілої, сумка відкрилась та грошові кошти, які знаходились в середині неї висипались на тротуар, після чого долаючи спроби потерпілої припинити їх протиправні дії, підібрали розсипані по тротуару грошові кошти в сумі 2455 гривень та втекли в напрямку мікрорайону «Радванка» в м. Ужгороді та були затримані поліцейськими Роти поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав у скоєному, показав, що разом з двома хлопцями спробував зірвати з потерпілої сумочку. Однак, при спробі зірвати сумка упала та грошові кошти розсипались, які вони підібрали та втекли. В подальшому були затримані працівниками поліції.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилася, в заяві, поданій на адресу суду вказує, що просить провести розгляд клопотання про застосування примусових заходів без її участі. Рішення залишає на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_6 не заперечував проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру та просив передати малолітнього ОСОБА_3 під нагляд його матері ОСОБА_5 .
Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування щодо малолітнього внолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під її надгляд .
Оцініючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях малолітнього ОСОБА_3 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ст.186 ч.1 КК України.
Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_3 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника ОСОБА_5 , захисника , враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.
Відповідно до п. 5, 6 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК, яке є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
У даному випадку суд, враховуючи дані про особу малолітнього ОСОБА_3 , зокрема, те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на даний час не навчається у загальноосвітній школі, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_3 та постійний контроль за його поведінкою, умови життя, виховання і поведінку малолітнього , його ставлення до вчиненого, суд відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до малолітнього ОСОБА_3 такі примусові заходи виховного характеру, як передачу його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей захід виховного характеру за своєю суттю припускає встановлення контролю і посилення виховного впливу з боку тих осіб, що були зобов`язані на підставі сімейних відносин його здійснювати і мали реальну можливість позитивно впливати на неповнолітнього та поведінку. Саме тому ці заходи можуть застосовуватися тільки тоді, коли батьки здатні здійснювати такий вплив, створити нормальну обстановку для виховання неповнолітнього, забезпечити позитивний вплив на підлітка та постійно контролювати його поведінку.
Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зіст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.186 КК України, а саме умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , особу малолітнього, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 виповнилось повних 12 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.
В зв`язку з цим до ОСОБА_3 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері, яка дає згоду на те, щоб застосувати до ОСОБА_3 такий примусовий захід виховного характеру, як передача під її нагляд.
Таким чином, клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими, матеріалами кримінального провадження та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
При цьому, як зазначено в абзаці 4 п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15. 05.2006 року, нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж досягнення особою повноліття).
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.97, 105 КК України, ст.ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, з початковою середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до досягнення ОСОБА_3 14 річного віку.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1