КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2644/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 761/7676/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0001761 від 20 серпня 2021 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, яке було здійснене 22 жовтня 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_8 про скасування у кримінальному провадженні № 0001761 від 20 серпня 2021 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, яке було здійснене 22 жовтня 2021 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що копія повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді була отримана стороною захисту лише 20 червня 2022 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то підозрюваний вважає її незаконною та необґрунтованою. На думку автора апеляції, під час здійснення вказаного кримінального провадження службові особи Офісу Генерального прокурора діяли поза межами визначених КПК повноважень. Зокрема, як вказує апелянт, кримінальне провадження за фактом можливих неправомірних дій працівників Державного бюро розслідувань на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було розпочато Офісом Генерального прокурора за заявою ОСОБА_11 , внесеною до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Разом з тим, як наголошує автор апеляції, в порушення вимог ст. 216 КПК України, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 20 жовтня 2021 року всі слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні здійснювались виключно прокурорами Офісу Генерального прокурора і до визначеного органу досудового розслідування, зокрема, ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, провадження взагалі не передавалось. При цьому підозрюваний зазначає, що лише 21 жовтня 2021 року постановою начальника 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_12 було створено сліду групу у кримінальному провадженні, старшим слідчої групи було визначено заступника начальника 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_13 .

Таким чином, апелянт стверджує, що фактично всі зібрані до 21 жовтня 2021 року докази є недопустимими, оскільки збирались не уповноваженими особами, із приховуванням кримінального провадження від визначеного органу досудового розслідування, що свідчить про упередженість та явну зацікавленість.

Далі в апеляційній скарзі підозрюваний вказує, що всі докази у кримінальному провадженні № 0001761 були отримані внаслідок залучення ОСОБА_14 і ОСОБА_15 у непередбачений законом спосіб до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих дій, а тому повинні бути визнані неналежними і недопустимими.

Крім того, автор апеляції звертає увагу, що 21 жовтня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , незважаючи на вимоги ст. ст. 214, 257 КПК України, виніс постанову про зміну кваліфікації дій невстановленої групи осіб у кримінальному провадженні № 0001761, раніше кваліфікованих за ч. 2 ст. 364 КК України, на ч. 3 ст. 370 КК України.

Таким чином, як вважає підозрюваний, фактично відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 370 КК України, у передбачений законом спосіб до ЄРДР не вносились, а з`явились там внаслідок постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення за підписом прокурора, із посиланням на ст. ст. 36, 110 КПК України, які взагалі не передбачають подібних процесуальних рішень.
Також ОСОБА_7 запевняє, що повідомлена йому підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, є необґрунтована.

27 липня 2022 року до Київського апеляційного суду від підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 надійшла заява, в якій вони просять розглянути дану апеляційну скаргу без їхньої участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе провести розгляд апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 без участі сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений підозрюваному ОСОБА_7 як пропущений з поважної причини, якою в даному випадку є відсутність сторони захисту при оголошенні ухвали слідчого судді та отримання ОСОБА_7 копії оскаржуваної ухвали лише 20 червня 2022 року, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001761, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України.

22 жовтня 2021 року ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України.

26 квітня 2022 року захисник ОСОБА_8 звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просить скасувати у кримінальному провадженні № 0001761від 20 серпня 2021 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України.

09 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у задоволенні зазначеної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 і прокурора ОСОБА_16 , дослідив матеріали, які додані до скарги, та прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування у кримінальному провадженні № 0001761 від 20 серпня 2021 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, яке було здійснено 22 жовтня 2021 року, оскільки повідомлення про підозру було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а його зміст відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, яке було здійснене 22 жовтня 2021 року, відповідає зазначеним вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України і було вручено у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

Що ж стосується безпосередньо доводів підозрюваного ОСОБА_7 про необґрунтованість повідомленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, то колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для вручення їй повідомлення про підозру. З огляду на зміст повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про її обґрунтованість, а також про вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень у відповідності до вимог закону.

До того ж, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в повідомленні про підозру міститься достатньо для висновку про її обґрунтованість.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слід визнати безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги захисника ОСОБА_8 повно і об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, що стосуються вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також про обґрунтованість такої підозри.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 276 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити підозрюваному ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0001761 від 20 серпня 2021 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 370 КК України, яке було здійснене 22 жовтня 2021 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ __________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4