Справа № 308/8072/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000413 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Новотроїцьке, Волноваського р-ну Донецької обл., з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000413 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2022 близько 23:18 ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою порушення громадської безпеки у частинні убезпечення від порушення обороту холодної зброї, без передбаченого законом дозволу носив при собі кастет, і перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками УПП в Закарпатській області. В ході проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_4 виявлено металевий предмет, зовні схожий на кастет.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/3001-ХЗ від 19.04.2022 наданий на дослідження металевий предмет відноситься до категорії холодної зброї. Даний предмет є різновидом холодної зброї ударно-дробильної. Кастет виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а саме: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Новотроїцьке, Волноваського р-ну Донецької обл., громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , висновком експерта № №СЕ-19/107-22/3001-ХЗ від 19.04.2022, повідомленням про підозру ОСОБА_4 .

27.04.2022 ОСОБА_4 було вручено ряд повісток про виклик до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій на 28.04.2022, 29.04.2022, 30.04.2022, 01.05.2022 однак на вказану дату ОСОБА_4 не прибув, не повідомивши про причини неявки або про поважність такої причини, чим порушив свої процесуальні обов`язки та перешкоджає кримінальному провадженню.

У ході проведення досудового розслідування, 27.04.2022 року, на підставі ст. 135-136, п. 3 ч. 1 ст. 276, ч.1 ст.278 КПК України, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

27.04.2022 ОСОБА_4 на підставі ст. 135-136, п. 3 ч. 1 ст. 276, ч.1 ст.278 КПК України, було відправлено повістку про виклик, однак на вказану в повістці дату підозрюваний ОСОБА_4 не прибув, не повідомивши про причини неявки або про поважність такої причини, чим порушив свої процесуальні обов`язки та перешкоджає кримінальному провадженню.

При неодноразовому відвідуванні працівниками ВКП Ужгородського РУП місця проживання в м. Ужгород ОСОБА_4 та опитуванні осіб, які з ним підтримують дружні відносини, установлено, що підозрюваний за місцем проживання не з`являється протягом тривалого часу, а місце його перебування невідоме.

А тому 07.06.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинено, ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Слідчий посилається на те, що враховуючи той факт, що ОСОБА_4 розуміючи невідворотність призначення йому покарання, свідомо ухиляється від органів досудового розслідування, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки в ході досудового розслідування не вдалось встановити місце постійного проживання ОСОБА_4 , а тому він може зникнути від слідства і суду. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. Такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Сторона обвинувачення вважається, що відповідно до вимог п.4 ч.1. ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що він розуміючи невідворотність покарання, свідомо ухиляється від органів досудового розслідування;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвища та адреса проживання свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватися з свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів;

-може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить умисно вчиняти злочини, існує ризик його протиправної поведінки.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що скоєне ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком до трьох років, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень, та враховуючи те, що підстав для застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала з мотивів, наведених у ньому та просила задовольнити. Вказала, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. За вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Послалась на існування ризиків, зазначених у клопотанні. Вказала, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 22.08.2022 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що кастет йому подарували та він носив його біля себе. Зазначив, що в м.Ужгороді проживав тимчасово, винаймав квартиру, у зв`язку із чим і зазначив дану адресу, як адресу свого проживання. На даний час він тимчасово проживає в м.Одеса. Вказав, що він лише один раз отримав повістку про виклик до слідчого та повідомивляв засобами телефонного зв`язку, що на вказаний час не зможе прибути. Просив застосувати більш мякий запобіжний захід.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Просила врахувати, що ОСОБА_4 раніше не судимий, є особою молодого віку, студентом. Згідно клопотання підозрюваному надсилалось ряд повісток, проте відсутні підтвердження, що він отримував вказані повідомлення. Вказала, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване у місці, де проводяться бойові дії. Просила взяти до уваги те, що підозрюваний самостійно приїхав до слідчого із м.Одеси, де він тимчасово проживає, на підтвердження чого просила долучити копію посадочного документу. Також, зазначила, що санкція ч.2 статті 263 КК України окрім позбавлення волі передбачає і покарання у виді штрафу. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000413 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Із долученого до матеріалів клопотання витягу із ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що 06.04.2022 року до Ужгородського РУП надійшло повідомлення про те, що в ході патрулювання по вул.Набережна Незалежності біля ЗОШ №1 у гр. ОСОБА_4 було виявлено предмет ззовні схожий на кастет.
27.07.2022 року у межах кримінального провадження №0000413 від 06.04.2022 року, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородського міськрайонного суду, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а саме носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
У повідомленні про підозру ОСОБА_4 розписався про те, що повідомлення про підозру йому було вручено о 12 год. 10 хв. 02.08.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2022 року у справі № 308/4318/22 (1-кс/308/2285/22) надано дозвіл на затримання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02 серпня 2022 року складеного о 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий на підставі ухвали суду №308/4318/22 від 08.06.2022 року
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 05.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 06.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 05.06.2022 року; висновок експерта №СЕ-19/107-22/3001-ХЗ від 19.04.2022, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Разом із тим стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики носять формальний характер та на підтвердження таких не долучено жодних доказів.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній раніше не судимий, є особою молодого віку.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний самостійно з`явився 02.08.2022 року до слідчого.
При обранні запобіжного заходу також враховано, що на даний час підозрюваний не має постійного місця проживання.
Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, то слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Приймаючи до уваги, що до клопотання долучені матеріали кримінального провадження, які вказують на існування на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Згідно положень ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Такий запобіжний захід, з урахуванням встановлених під час судового розгляду клопотання обставин, на думку слідчого судді, є цілком співмірним, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, відповідатиме інтересам досудового розслідування та є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Згідно положень ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Слідчий суддя застосовує запобіжний захід у межах строку досудового розслідування, який, з урахуванням часу протягом якого досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було зупинене, закінчується 22.08.2022 року.
Відповідно до ч.1 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 179, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі ч. 1 ст. 202 КПК України негайно звільнити підозрюваного, який був затриманий, з-під варти.
Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 21 серпня 2022 року (включно).
Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1