Справа № 461/3809/22
Провадження № 1-кс/461/3052/22
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою
27.07.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, який не є депутатом, адвокатом та нотаріусом,
27.07.2022 року слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майор юстиції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під обліковим записом « ОСОБА_6 », знаходячись у місці свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив розповсюдження матеріалів, у яких містився публічний заклик щодо необхідності припинення існування України та створення на частині її території нової держави із назвою Федеративна Республіка Україна, поєднаний із розпалюванням національної ворожнечі, вираженої у звинуваченнях України в репресивних методах та ідеології нацизму.
Так, 02.03.2022 року ОСОБА_5 розповсюдив публікацію користувача цієї мережі за обліковим записом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді текстово-графічного матеріалу (публікації), на якому зображено частину карти України з обрисами у вигляді свині, що символізує Україну, яку поїдає ведмідь, що ніби символізує росію, та наявною риторичною реплікою України: «Та за что???!».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 06.03.2022 року о 10:29:58 ОСОБА_5 розповсюдив публікацію користувача мережі «Однокласники» за обліковим записом « ОСОБА_7 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді текстово-графічного матеріалу (публікації), на якому зображено карту України з поділом на 13 регіонів (Волинь, Галичина, Закарпатье, Полесье, Подолье, Малоросия, Слобожанщина, Донбасс, Приморье, Запорожье, Крым, Севастополь, Киев) та назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також текстом наступного змісту: ««И, как по мне, слова "украина" не должно быть! "Украина" антироссийский проект. Такой она была изначально, такой и возрождалась. И зачем нам антироссийский проект? В областных и городских советах Харьковской, Николаевской, Сумской, Черниговской и других областей Украины началось обсуждение Манифеста о создании нового государства - Федеративная Республика Украина, пишет «Ридус». «Мы, свободный народ Харьковской, Николаевской, Сумской, Черниговской и других областей Украины объявляем и провозглашаем образование нового демократического государства Федеративная Республика Украина», с этих слов начинается манифест. В тексте говорится, что люди разных наций и народов вынуждены разорвать политические связи, потому что используются репрессивные методы, навязывающими обществу идеологию нацизма. По этому причине они имеют полное право занять самостоятельное место среди держав мира. «Народы Украины длительное время проявляли терпение, и только необходимость вынуждает их изменить прежнюю систему своего правительства», написано в манифесте. Для подтверждения слов авторы предоставляют ряд фактов, среди которых организация системы тотальной слежки, расправ с неугодными, уничтожение системы правосудия, уничтожена система здравоохранения, проведена реформа образования, запрещено обучение на русском, венгерском и других языках, а также наиболее серьезное событие гражданская война на Донбассе.». У такий спосіб ОСОБА_5 здійснив розповсюдження матеріалів із закликом до необхідності припинення існування України та створення на частині її території нової держави під назвою Федеративна Республіка Україна, поєднаний з розпалюванням національної ворожнечі, вираженої у звинуваченнях України в репресивних методах та ідеології нацизму.
Також 15.03.2022 року о 16:39:37 під власною публікацією за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 написано коментар наступного змісту: «Знаешь, не редко вступая с местными в дискуссию, говорил им так лет 20 назад о том, что Россия вернет, заберёт Крым назад, а затем постепенно и всю Украину. СМЕЯЛИСЬ НАДО МНОЙ, а мне это было абсолютно ясно. Будет, будет ещё ЕДИНАЯ ДЕРЖАВА, и ещё какая! Всё впереди!», чим здійснив визнання беззаперечного об`єднання України та Російської Федерації в єдину державу, що передбачає втрату суверенітету й самостійності України та зміну меж її кордонів. У такий спосіб ОСОБА_5 повторно здійснив публічні заклики до вчинення дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Також, ОСОБА_5 будучи зареєстрованим у загальнодоступній соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» із використанням особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_1 ), перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10:29:58 поширив публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 о 13:30:41 поширив публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 о 12:47:20 поширив публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 о 15:03:15 поширив власну публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , у період з 09.03.2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 поширив чотири текстові публікації в ході у публічному обговорення у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» публікації невстановленої досудовим розслідуванням особи із обліковим записом « ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ІНФОРМАЦІЯ_12 року 15:03:15 поширив власну публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_3 , чим вчинив умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, регіональної, ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності громадян та образа почуттів громадян у зв`язку з їхнім місцем проживання.
19.03.2022 року о 11 год. 55 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму помешканні, у місці свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 поширив за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_13 публікацію, що являє зображення виступу з трибуни 5 Президента України ОСОБА_9 , із назвою «Как мы выиграем войну их дети будут сидеть в подвалах» та текстовий матеріал наступного змісту: «Отчего, кроме как от бомбёжек и обстрелов украинской карательной группировки будут, по словам П-резидента, прятаться в подвалах дети этих многострадальных регионов? Скажите, это угроза воина или подонка? ВОСЕМЬ лет Европе и Миру покорного госдепу США было плевать на творимое режимом марионеток в руках США, а ныне все дружно со взмахом дирижёрской палочки- вопят... Можно ли называть людьми тех, кто восемь лет не выразил возмущения марионеточной властью барыг и ими руками продажных АТО заробитчан творимого ТАМ? Вас всё устраивало? Тогда и заткнитесь», чим здійснив поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України (через звинувачення України в обстрілах території ОРДЛО).
19.03.2022 року у громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел на повторне поширення у загальнодоступній соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» із використанням особистого аккаунта з назвою « ОСОБА_6 » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 ) матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація (схвалення) осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
ІНФОРМАЦІЯ_9 о 13:59:41 ОСОБА_5 поширив текстову публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , у спільноті « ОСОБА_10 », адміністратором та дописувачем якої є ОСОБА_5 , наступного змісту: «Ну ты и гнида Сережа,я от тебя в шоке,что ты выставляеш,там дети и женщины,там мирные люди умирают,а ты выставляеш этот бред,я думала,что ты просто русскоязычный нормальный человек,а ты русня поганая. Я догадывалась какую ты сторону принял,но надеялась,что у тебя в голове хоть что-то есть,а там на самом деле одно злобное гавно. Наверное здаешь украинцев рашистам фашистам... Какого хера ты сидишь во Львове и среш на нас украинцев, почему не едешь в свою русню,к своему путину любимому?
Так значит пропаганда в России одна сплошная ложь, а в Киеве и в Украине Чистая правда от кого, от тех кто навязал украинцам начиная с 1991 года, когда во все местные сферы власти начиная со Львова и расползаясь по городам и в Киев, из сёл хлынули так называемые Руховцы поголовно греко католики с бандеровской идеологией? Именно с того времени я всё чаще и каждый день по радио Эра стал слышать всё самое гадкое, враждебное, мерзкое о России и русских, а ведь я- РУССКИЙ, а значит о себе, как тогда, так и ныне... С этого времени Украина которую я знал, ИСЧЕЗЛА под окупацией хлынувшего в города села для взятия власти. И это во-первых. Во-вторых; уже во время последнего в 2014 году майдана я отлично знал, чем всё закончится и кого госдеп США заводит во власть и для чего. Понятно и то, что ТЫ это знать не знала и знать никогда не хотела, тебя это никогда не интересовало. США жизненно необходима война с Россией и лучше всего чужими смертями. Но для тебя всё это собачья чушь и паранойя, а значит бесполезно вести диалог и дискуссию. Но я продолжу. В-третьих; созданные из футбольных фанатов ранее ускоренными темпами программированные на идеологию ненависти к России военизированные батальоны националистов и прочих их ряды пополнившие, обучавшиеся диверсиям и убийствам в лагерях Польши и Прибалтийских новоявленных стран, никогда не страдали гуманностью и любовью к населению городов Центральной, юга и востока Украины. Ныне прикрываясь за их спинами, разрешают не многим двигаться лишь по ими указанным коридорам в сторону Запада и Европы. Убийцы, естественно не о мирных людях и беженцах, а о тех, кто их домами по сути прикрылся, провоцируя огонь на себя и сбегая, подставляя людей. Или ведут бои в полях и лесах вдали от городов, как и положено любой нормальной и дружной с головой армии? Нет, огородились домами и зданиями и естественно людьми. Ведь потенциальных сепаров, разве нацикам с бандеровской идеологией жалко?Но для тебя, и это полная чушь. Ведь вера твоя жидобандеровской власти- СВЯТА! В-пятых. Да, сижу во Львове, ибо некуда ехать и на шею кому садиться пусть и временно но это не моя стезя. Не настолько я богат материально, чтоб с нуля начинать. Но ГЛАВНОЕ, никогда не будет право мне о том говорить, ОККУПАНТАМ пролезших из сёл Западной Украины во Львов и мне что-то указывающие, который такие как я ПРИСОЕДИНИЛИ к Украине, а по сути к России. Не ты, и не ВЫ, а такие как я. В-шестых продолжать считаю глупостью, я не из вашего племени, а значит доносительство и что там ещё, мне никогда и в голову не придёт, как и не приходило желания работать на Западе. Я здесь РОДИЛСЯ, во Львове, а не в том или ином селе, которые и есть по сути родиной, приехавших ко мне, на мою родину во Львов, который такие как Я, присоединили к Единой в Союзе России! И самое главное: пока на западе Окраины есть хоть один такой как я, у недонационалистов ничего, никогда путного против России, а тем более с настоящей, классической независимостью, не получится. И не важно, в физическом ли я теле, или в духе за телом, без оболочки физической, работаю или безработный, не важен мой статус и карьера а только лишь МЫСЛИ и ДУМЫ и ВЫВОДЫ которые Выше перевешивают чашу не в пользу доморощенных во множестве националистов.», чим здійснив повторне поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом глорифікації (схвалення) російських військових, котрі беруть участь у збройній агресії російської федерації проти України (через боротьбу російської федерації з «нациками з бандерівською ідеологією»).
26.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- повідомленням ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення від 04.04.2022 року;
- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2022 року;
- актом огляду від 01.04.2022 року;
- повідомленням щодо експертної оцінки від 01.04.2022 року;
- дорученням слідчого в порядку ст.ст. 40,41 КПК України від 05.04.2022 року;
- відповіддю на інформаційний запит від 31.05.2022 року;
- протоколом обшуку від 12.04.2022 року;
- протоколом огляду від 12.04.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 12.04.2022 року;
- протоколом огляду від 04.04.2022 року;
- висновком експерта за результатами судово-лінгвістичної експертизи по систематичному дослідженню писемного мовлення від 24.06.2022 року;
- протоколом огляду від 13.07.2022 року;
- протоколом огляду від 21.07.2022 року.
Доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язана з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, які є тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.
Слідчий обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, які є тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Вказує, що попри ситуацію, пов`язану із введенням в Україні воєнного стану, а саме неможливості перетину Державного кордону України у легальний спосіб,
ОСОБА_5 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України, оскільки лінія Державного кордону України частково непідконтрольна органам державної влади України станом на даний час.
Слідчий обґрунтовує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий вважає, що останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Слідчий обґрунтовує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, тим, що підозрюваний може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.
Слідчий вважає, що у випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Зухвалість висловлювань, викладених в дописах ОСОБА_5 у соціальній мережі, свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на подальше існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, ОСОБА_5 є неодруженим, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування.
Зважаючи на те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , спрямовані на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вказує, що з урахуванням вказаних ризиків, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню. Тому, саме такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 тимчасово не працюючий, зі слів раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє. Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає. Характер та обставини вчиненого ним правопорушення, характеризують як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильного до вчинення кримінальних правопорушень.
Слідчий також наголошує, що дії підозрюваного ОСОБА_5 спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, шляхом розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднаному з розпалюванням національної чи релігійної ворожнечі, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, вчинених в умовах воєнного стану.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий просить не визначати розмір застави.
Також слідчий вказує, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання з підставі, викладених у такому, надали пояснення, аналогічні до викладених у клопотання та просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні при розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу відмовився від участі захисника, заперечив проти обрання йому запобіжного заходу, надав пояснення про те, що в подальшому такого робити не буде, однак вважає себе «рускім в душі», а тому просто публікував свої погляди, які залишаються незмінними, в соціальних мережах.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано підозрюваним 27.07.2022 року о 11 год. 40 хв. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
26.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2КК України.
Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- повідомленням ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення від 04.04.2022 року;
- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2022 року;
- актом огляду від 01.04.2022 року;
- повідомленням щодо експертної оцінки від 01.04.2022 року;
- дорученням слідчого в порядку ст.ст. 40,41 КПК України від 05.04.2022 року;
- відповіддю на інформаційний запит від 31.05.2022 року;
- протоколом обшуку від 12.04.2022 року;
- протоколом огляду від 12.04.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 12.04.2022 року;
- протоколом огляду від 04.04.2022 року;
- висновком експерта за результатами судово-лінгвістичної експертизи по систематичному дослідженню писемного мовлення від 24.06.2022 року;
- протоколом огляду від 13.07.2022 року;
- протоколом огляду від 21.07.2022 року.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити дані кримінальні правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч.2 ст.177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України, які є тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Попри ситуацію, пов`язану із введенням в Україні воєнного стану, а саме неможливості перетину Державного кордону України у легальний спосіб,
ОСОБА_5 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України, оскільки лінія Державного кордону України частково непідконтрольна органам державної влади України станом на даний час.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Слідчим доведено, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Також слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, виражається у тому, що підозрюваний може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому. У випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя приймає, як належні, допустимі та доведені покликання слідчого на те, що зухвалість висловлювань, викладених в дописах ОСОБА_5 у соціальній мережі, свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на подальше існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, слідчий суддя вважає, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , спрямовані на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, оскільки в судовому засіданні вказав, що його погляди залишаються незмінними, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує особу підозрюваного, згідно статті ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 тимчасово не працюючий, доглядає маму похилого віку (90 років), однак після його затримання, догляд за матір`ю здійснює його сестра, зі слів раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє. Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає. Характер та обставини вчиненого ним правопорушення, характеризують як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильного до вчинення кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя, приймаючи рішення за клопотанням, враховує також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, зважаючи на особу підозрюваного, його вік, характер інкримінованих злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків, що може спонукати підозрюваного переховуватись від слідства та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню, незаконними засобами впливати на свідків та на даний час ще не встановлених у кримінальному провадженні осіб, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.
Також слідчий суддя враховує, що дії підозрюваного ОСОБА_5 спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, шляхом розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднаному з розпалюванням національної чи релігійної ворожнечі, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, вчинених в умовах воєнного стану.
Слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Відповідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.2, 7-9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, - тобто до 24.09.2022 року включно, із утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27.07.2020 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1