Справа № 393/401/22
пров. 1-кп/393/82/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2022 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №040000109 від 03.02.2022р., відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Покровське Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта базова загальна середня, не заміжньої, не працюючої, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи матір`ю своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_3 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, всупереч вимогам ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України ''Про охорону дитинства'', Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, ст.ст. 150, 180 СК України, ст.166 КК України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_5 , а саме не забезпечила безпечних умов для проживання та своєчасної медичної допомоги, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини.
Так, 21.01.2022 року о 14:50 год. ОСОБА_5 поступила на приймальне відділення КНП ''Обласна дитяча лікарня КОР'', в подальшому вона була госпіталізована у відділення інтенсивної терапії з діагнозом: ''Сепсис. Загальний стан дитини при поступленні загрозливий для життя, за рахунок септичного шоку''. В подальшому було встановлено діагноз заключний клінічний: ''Септицимія неуточнена. Септичний шок. Поліорганна недостатність. Позагоспітальна двобічна пневмонія. ДН ІІ ст. Набряк легень. Набряк головного мозку. Кардіоміпатія. НК ІІІ ст. Токсико-ексикоз ІІ ст. Гостра ниркова недостатність, стадія анурії. ДВЗ синдром. Мацерація шкіри промежини обох стегон''. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла у лікарні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №23 від 29.08.2022 року смерть дитини ОСОБА_5 настала від кишкової непрохідності, зумовленої інвагінацією кишківника з некрозом кишківника, яка ускладнилась перитонітом. Між причиною настання смерті та невиконанням батьківських обов`язків по догляду за дитиною є прямий причинний зв`язок. При своєчасному зверненні батьків з дитиною за медичною допомогою можливо було запобігти настанню смерті.
Внаслідок злісного невиконання обвинуваченою своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною, в тому числі не своєчасному наданні медичної допомоги, легковажності та байдужості до її долі, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітньої дитини, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її діями. Необережне ставлення ОСОБА_4 полягає у тому, що вона несвоєчасно звернулася за медичною допомогою, усвідомлюючи всі можливі ризики для життя та здоров`я доньки, повинна була передбачити небезпеку для її життя та здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи матір`ю двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки, в зв`язку з чим 02.02.2022 року службою у справах дітей Новгородківської селищної ради дану родину було поставлено на облік як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала повністю та надала показання, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах вчинила злочин. 20.01.2022р. захворіла її донька ОСОБА_5 , але цього ж дня вона до лікарні не звернулася та лікувала дитину вдома, так як вважала, що нічого не трапиться, оскільки перед цим були такі ж випадки. 21.01.2022р. вона з донькою ОСОБА_5 звернулася до лікарні. Вказала, що вона давала доньці ліки, які їй рекомендував лікар при народженні дитини. Відносно інших ліків, які можна було б давати доньці, вона з лікарем не спілкувалась. Також зазначила, що з ОСОБА_5 вона двічі зверталася до лікарні, а саме один раз при народженні дитини та один раз 21.01.2022р. У скоєному щиро розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд обмежився допитом обвинуваченої, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає, а також дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема по справах ''Ірландія проти Сполученого Королівства'' від 18.01.1978р., ''Коробов проти України'' від 21.10.2011р. вказано, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини ''поза розумним сумнівом'', така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Суд вважає, що дії обвинуваченої необхідно кваліфікувати за ст.166 КК України, так як вона вчинила злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Вина обвинуваченої у вчинені даного злочину доведена в судовому засіданні ''поза розумним сумнівом'' та випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).
При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.
Обвинувачена скоїла злочин, який згідно ст.12 КК України є нетяжким. Обвинувачена щиро розкаялася, повністю визнала свою вину, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких виховує самостійно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст.66 КК України суд визнає, - щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, в якому суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, обставини справи та матеріали, які характеризують особу обвинуваченої, суд вважає, що останній необхідно призначити покарання у межах санкції ст.166 КК України, а саме у виді позбавлення волі.Водночас, враховуючи те, що обвинувачена вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася, на утриманні має двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, то суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст.75 КК України.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром, на думку суду, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, є справедливим, а також необхіднім та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати по справі, пов`язані із залученням експерта, та речові докази відсутні.
Міра запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню до ОСОБА_4 не застосовувалась і підстав для її застосування до набрання вироком законної сили не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 366-368, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 05.10.2022 року.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_8