У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою )
Справа № 348/574/22
Провадження № 1-кп/348/257/22

06 квітня 2022 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5
обвинувачених : ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, за обвинувальним актом від 04.04.2022, про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що строк дії попередньо обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 07.04.2022, однак на даний час продовжують існувати обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зокрема ризик переховування обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.3 ст.357 КК України, одне з яких належить до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, тому перебуваючи на волі він зможе продовжити займатись злочинною діяльністю.

На підставі зазначеного сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .. А тому просить обрати відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що прокурором не обґрунтовано продовження існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не буде переховуватись від суду. Також прокурором не доведено ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. Окрім цього прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе вберегти обвинуваченого від зазначених прокурором ризиків. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що він не має жодного наміру переховуватися від суду чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в судовому засідання зазначили що у вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладаються на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили відносно задоволення клопотання прокурора та обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2022 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07.04.2022.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд приходить до наступного:

Кримінальні правопорушення, які інкриміновано ОСОБА_6 , належать до категорії нетяжкого злочину (ч. 3 ст. 357 КК України) та тяжкий злочин (ч. 2 ст. 186 КК України), за вчинення найтяжчого з яких відповідно до санкції ч.2 ст.186 КК України передбачено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 немає постійного місця праці, постійного джерела доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

А тому обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, немає міцних соцільних зв`язків, усвідомлюючи неминучість призначення відносно нього саме такого покарання, може намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 (особливості поведінки, сімейний стан, роботу, місце проживання, засоби до існування) і приходить до висновку, що ризик переховування залишається досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання. Таким чином суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, а також те, що він, знаючи про це, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, і вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про категоричне небажання останнього ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм і законів України, а також його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Так, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту суддя вважає необгрунтованими, оскільки враховує характер обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_6 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу обвинуваченого, та наявність ризиків переховування, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Застосування вказаного заходу забезпечення може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням його особистих характеристик, суд робить висновок, що ці обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Щодо застави суд зазначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його майновий стан, та інші обставини в сукупності, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Таким чином переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, судом не встановлено.
Також суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а стороною захисту доказів на підтвердження таких надано не було.
Разом з тим суд зважає на тривалість строку застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак на думку суду, у цьому провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на викладене, а також з врахуванням вагомості встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що іншими, більш м`якими запобіжними заходами запобігти настанню зазначених ризиків не видається за можливе, оскільки існують обґрунтовані доказами достатні підстави вважати, що незастосування до обвинуваченого ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою може призвести до переховуванню обвинуваченого від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та зможе запобігти цим ризикам, що свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора про обрання заходу забезпечення у виді тримання під вартою.
З огляду на зазначене суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, оскільки досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду і руху кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 314, 331, 376, 395 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовільнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 год. 30 хв. 03 червня 2022 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1 .
Повний текст ухвали оголошено

06.04.2022 о 16 год. 00 хв.