Провадження № 1-кп/470/10/22
Справа № 470/587/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
свідків - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
спеціаліста - ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2021 року за №0000198 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.М-Михайлівка, Березнегуватського району, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має середню спеціальну освіту, раніше не судимий, обвинуваченого
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 вересня 2021 року приблизно о 15 годині 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 прийшов на літній майданчик кафе-бару Корчма, розташованому за адресою: вул. Спортивна, буд. 35, смт. Березнегувате, Баштанський район, Миколаївська область, де на ґрунті тривалих неприязних відносин до працівників вказаного кафе-бару з причин порушення ними тиші в нічний час, ОСОБА_4 розпочав з ОСОБА_6 сварку, висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою.

Під час сварки ОСОБА_4 долонею правої руки умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область лівого вуха, завдавши цим останній фізичну біль та не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень. Від нанесеного удару ОСОБА_6 впала на підлогу, після чого відразу підвелась. В подальшому, ОСОБА_4 схопив потерпілу за одяг в області грудей та штовхнув, від чого ОСОБА_6 присіла, а обвинувачений самостійно припинив свої протиправні дії та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав. Суду пояснив, що 12 вересня 2021 року почув гучну музику з кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим він приблизно о 15 годині 10 хвилин прийшов на літній майданчик вказаного кафе та спокійно попросив прикрутити музику. Однак потерпіла ОСОБА_6 підійшла до нього та почала його виганяти з літнього майданчика. В цей час до входу в кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_2 підійшла його дружина ОСОБА_9 та почала кликати його, у зв`язку з чим він розвернувся та пішов до себе до дому. Стверджує, що потерпілу він не бив та не штовхав, а через гучну музику та сварку з потерпілою він сам розхвилювався та в нього підвищився тиск.
Не зважаючи на невизнання вини за обвинуваченням, вина ОСОБА_4 об`єктивно підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона працює барменом в кафе-барі ІНФОРМАЦІЯ_2 . 12 вересня 2021 року о 15 годині вона з ОСОБА_7 відкрили кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходились на літньому майданчику кафе. Приблизно через 10 хвилин прийшов обвинувачений ОСОБА_4 , безпричинно почав пред`являти претензії за гучну музику, яка грала вночі. Потім підійшов до столу, за яким сиділа вона та ОСОБА_7 , вдарив ногою по столу, від чого той перевернувся, підійшов до неї та правою рукою ударив її в ліве вухо, від чого вона впала на правий бік, відчувши сильний біль від удару. Після цього, обвинувачений взяв її за одяг нижче шиї, почав шарпати, а потім кинув в неї стілець. Тоді потерпіла відійшла до центру літнього майданчику, де ОСОБА_4 схопив її за одяг в області грудей та штовхнув, від чого ОСОБА_6 присіла. В подальшому ОСОБА_4 самостійно припинив свої дії та пішов до себе додому. Після цього, вона викликала поліцію та швидку допомогу, повідомивши по телефону власницю закладу ОСОБА_8 про конфлікт. Коли приїхала швидка, її забрали в лікарню, де її оглянув лікар, зробили крапельниці та уколи. Зазначила, що свідком всіх цій подій була ОСОБА_7 , з якою вона працює разом в кафе, однак свідок в конфлікт не втручалась, а лише спостерігала. Стверджує, що ОСОБА_4 до кафе прийшов та уходив сам, його дружина не була присутня взагалі на території літнього майданчику кафе або навіть рядом. Наголосила на тому, що може не пам`ятає в точній послідовності всі події, які сталися під час конфлікту, оскільки дуже перехвилювалася, від удару в неї різко почала біліти голова, підвищився тиск та після вказаних подій минув значний час. Зазначила, що обвинувачений спричинив їй фізичний біль тільки коли вдарив правою рукою в ліву частину голови від чого вона впала. Від будь-яких інших дій вона фізичного болю не отримувала та на землю більше не падала.
Показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні зазначила про те, що восени 2021 року вона проходила стажування та працювала в кафе-барі Корчма, який належить ОСОБА_8 Повідомила, що 12 вересня 2021 року о 15 годині вона з ОСОБА_6 відкрили кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходились на літньому майданчику кафе. Через деякий час на літній майданчик прийшов обвинувачений ОСОБА_4 , який був агресивний, спитав у неї хто включив музику, потім підійшов до столу, за яким вони сиділи, вдарив по ньому ногою, ударив ОСОБА_6 правою рукою у вухо, від чого остання впала, взяв стілець і кинув в їх сторону. Потім знову підійшов до потерпілої, яка вже знаходилась посередині літнього майданчика, схопив її за одяг та штовхнув, від чого ОСОБА_6 відійшла назад та присіла. Стверджує, що ОСОБА_4 був сам, більше ніхто за вказаним конфліктом не спостерігав та обвинувачений після вказаних дій сам добровільно пішов до дому.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 12 вересня 2021 року після 15 годині до неї на телефон зателефонувала потерпіла ОСОБА_6 та повідомила, що прийшов сусід, який проживає біля кафе-бару Корчма, вдарив її, від чого в неї дуже болить вухо та голова. При цьому, потерпіла була дуже налякана та плакала. Після цього, вона зателефонувала дочці ОСОБА_10 , яка зі своїм чоловіком ОСОБА_11 приїхали на місце конфлікту.
Показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні кожен окрему пояснили, що 12 вересня 2021 року приїхали до кафе-бару Корчма за проханням ОСОБА_8 . Там вони побачили потерпілу ОСОБА_6 , яка плакала, була дуже схвильована та повідомила про те, що ОСОБА_4 прийшов на літній майданчик перекинув стіл та вдарив її у вухо. Зазначили, що бачили почервоніння в області вуха та біля шиї потерпілої. В подальшому потерпілу забрала швидка допомога та відвезла до лікарні.
Цими показами спростовуються твердження обвинуваченого про те, що він прийшов на літній майданчик кафе-бару Корчма, зробив лише зауваження за гучну музику та самостійно пішов додому, не починаючи конфлікт, не застосовуючи відносно потерпілої фізичну силу та не завдаючи їй удару. Вказані доводи є надуманими та свідчать про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинені дії.
Крім того, сторона захисту не скористалась наданими їй правами щодо спростування доводів обвинувачення та не довела ту обставину, що дружина обвинуваченого ОСОБА_9 перебувала на місці події і була свідком незастосування фізичної сили обвинуваченим стосовно потерпілої.
Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_12 повідомив, що він працює в комунальному некомерційному підприємстві Березнегуватська центральна районна лікарня на посаді лікаря. 12 вересня 2021 року машиною швидкої допомоги до лікарні було доставлено потерпілу ОСОБА_6 , яку він оглянув о 16 годині. Під час огляду потерпіла повідомила, що під час сварки в кафе-барі Корчма її вдарив ОСОБА_4 в ліву частину голови в область вуха, у зв`язку з чим скаржилась на біль в голові, запаморочення, була дуже знервована. Повідомив, що тілесних ушкоджень ним виявлення не було, однак при огляді лівої частини голови шляхом пальпації (фізичний метод медичної діагностики, який проводиться шляхом обмацування тіла пацієнта) потерпіла скаржилась на біль в області лівого вуха та голови. У зв`язку з цим, а також сукупністю інших факторів, він попередньо встановив діагноз струс головного мозку, порекомендувавши пройти більш детальний огляд у лікарів відповідної спеціалізації, та призначивши необхідне лікування для зняття болю і головокружіння, Зазначив, що остаточний діагноз забій м`яких тканин голови в лівій тім`яно-скроневій області, ним був встановлений вже після проходження огляду потерпілою у інших лікарів, про що ним зазначеного у виписці із медичної карти стаціонарного хворого. Вказує, що потерпіла проходила лікування в медичному закладі два дні, в тому числі для унеможливлення в подальшому прогресування отриманої травми голови, яка з часом може ускладнитися.
Крім показів потерпілої, свідків, спеціаліста, вина ОСОБА_4 також підтверджується письмовими доказами:
- заявою потерпілої ОСОБА_6 від 12.09.2021 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який в той день приблизно о 15 годині 10 хвилин знаходячись на літньому майданчику кафе-бару Корчма спричинив їй тілесні ушкодження;
- протоколом огляду місця події від 12.09.2021 року та фототаблицею до нього, якими зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення - літній майданчик кафе-бару Корчма, та перевернутий стілець біля столу за яким сиділа потерпіла;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2021 року та фототаблицею до нього, проведеного за участі понятих, під час якого потерпіла ОСОБА_6 на літньому майданчику кафе-бару Корчма показала як обвинувачений підійшов до столу за яким сиділа вона та ОСОБА_7 , вдарив по ньому ногою, потім правою рукою вдарив в ліву частину голови потерпілій, від чого вона впала на землю на правий бік, а також інші шарпання та штовхання на літньому майданчику;
- висновком експерта №123 від 17.09.2021 року, про те що потерпілій ОСОБА_6 діями обвинуваченого не було спричинено тілесних ушкоджень.

Не можуть бути задоволені й доводи захисника про те, що протокол слідчого експерименту проведений за участю потерпілої, є недопустимими доказами, та не може бути доказом по справі, оскільки проведений без добровільної згоди власниці кафе.
У зв`язку з цим, суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, вирішення питання допустимості доказів відбувається під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
В даному кримінальному проваджені досліджений, шляхом оголошення в судовому засіданні, протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 .
З вказаного протоколу вбачається, що він проведений в умовах максимально наближених до тих, у яких в минулому відбувалися досліджувані дії, потерпіла показувала місце та обставини за яких сталися ці події, характер та механізм завдання удару. Вони повністю узгоджуються з показами свідків наданими в судовому засіданні.
Крім того, судом встановлено, що територія літного майданчику кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 є відкритою та загально доступною.
В судовому засіданні власник кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 також підтвердила, що надавала працівникам поліції письмову заяву, а також усно дозволяла провести слідчий експеримент на літньому майданчику кафе, будь-яких заперечень не мала.
Отже, оцінюючи наведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вищезазначений протокол слідчого експерименту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 85-87, 95 та 104, 105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України.
Крім того, при наданні оцінки наведеному протоколу проведення слідчого експерименту, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним судом України у постанові від 26 травня 2021 року справа № 761/12614/20, провадження № 51-1154км21 за аналогічної ситуації, а саме: судом було визнано слідчу дію законною, оскільки вона проводилась в загально доступному місці, доступ до нього був вільний, проникнення до приміщень, доступ до яких будь-яким чином обмежений, не здійснювалось.

Що стосується дослідження доказів, то по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Однак будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.
Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч.3 ст.26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову позицію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підстав наданих сторонами доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів, а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.
Разом з тим, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини обвинувачення про те, що ОСОБА_4 правою рукою схопив потерпілу за шию та стиснув її, спричиняючи останній фізичний біль, а також про те, що обвинувачений умисно схопив потерпілу за одяг в області грудей, штовхнув від чого ОСОБА_6 впала сідницями на підлогу, від чого відчула фізичний біль.
Так, в судовому провадженні потерпіла ОСОБА_6 наполягала, що обвинувачений спричинив їй фізичний біль тільки коли вдарив правою рукою в ліву частину голови від чого вона впала. Від будь-яких інших дій вона фізичного болю не отримувала та на землю більше не падала. В судовому засіданні потерпіла наглядно показала, як вона присіла коли обвинувачений штовхнув її в останній раз, а не впала на сідницю, про що помилково вказано в обвинувальному акті.
Таким чином, підлягають виключенню з обвинувачення вище вказані обставини, а також кваліфікація про вчинення ОСОБА_4 інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю потерпілій.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працює, займається зварювальними роботами, має міцні соціальні зв`язки, даних про його негативну поведінку матеріали справи не містять, проходив військову службу, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не знаходиться, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання щодо обвинуваченого за статтями 66,67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до проступків, вчинений умисно, обставини, мотиви, наслідки та ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого, та приходить висновку, що для його виправлення, перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, необхідним та достатнім буде покарання в мінімальних межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Застережень, визначених статтею 53 КК України щодо не можливості застосування стосовно обвинуваченого покарання у види штрафу, а також неможливість його виконання обвинуваченим, не встановлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого на момент розгляду кримінального провадження не був застосований.
Речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору.
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1