Справа № 202/1376/22
Провадження № 1-кс/202/1210/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000779 від 29 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з обов`язковим позбавленням права користування.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.10.2020 року на автодорозі М-29 в Дніпровському районі Дніпропетровської області в районі 177 км + 400 м за участю автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , який скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, від яких той загинув на місті пригоди.

В рамках вказаного кримінального провадження постановою слідчого від 10.10.2020 автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , було визнано речовим доказом.

15.10.2020 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на даний автомобіль шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

18.12.2020 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15.10.2020 на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано в частині заборони права користування.

24.10.2020 ОСОБА_3 отримала вказаний автомобіль на відповідальне зберігання, про що написала розписку та була повідомлена про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Під час досудового розвідування з КП «ІНФО-РАДА-ДНІІТРО» витребувано відеофайл, на якому відеокамерою системи ситуаційного відеоспостереження міста Дніпра, яка розташована на вул. Січеславська Набережна під Центральним мостом, зафіксовано 06.10.2021 року автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому відсутні пошкодження капота, лобового скла та даху, які вказаний автомобіль отримав під час дорожньо-транспортної події, що мала місце 09.10.2020 року.

29.10.2021 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України, а саме за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779.

08.04.2022 під час огляду встановлено, що на автомобілі «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль вилучено та направлено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП України в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К.

08.04.2022 автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 в рамках кримінального провадження № 0000779 визнано речовим доказом.

Отже, посилаючись на те, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу - автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 на нього необхідно накласти арешт з обов`язковим позбавленням права користування.

В судове засідання прокурор не з`явився. В матеріалах клопотання наявна його заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти арешту автомобіля заперечували. Вважали, що законні підстави для вилучення автомобіля та позбавлення права користування ним відсутні. Зокрема, відзначили, що у кримінальному провадженні № 0000757 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, були проведені всі слідчі дії. Слідчим суддею було скасовано арешт автомобіля в частині заборони користування ним. Тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2020 року з метою збереження речових доказів був накладений арешт на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року арешт, накладений на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був скасований у частині заборони права користування.

Слідчий суддя постановив повернути автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_3 .

29.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України, а саме за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Згідно з проведеним 08 квітня 2022 року в рамках даного кримінального провадження оглядом автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 не містить зовнішніх пошкоджень.

При цьому під час огляду вказаний автомобіль був вилучений та постановою слідчого від 08.04.2022 року його було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000779.

Звертаючись із клопотанням про арешт автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 з обов`язковим позбавленням права користування, прокурор посилається на те, що даний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя виходить з того, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Крім того, слідчий судя звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України також визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчий суддя вважає доведеним, що стан транспортного засобу - автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишається речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000757 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на теперішній час змінений його власником, що формально може містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Отже, вказаний автомобіль є доказом такого злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні № 0000757 слідчим суддею у грудні 2020 року було скасовано арешт автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування ним, автомобіль повернуто власнику ОСОБА_3 , яка понад рік ним користується.

Скасовуючи арешт цього майна в частині заборони користування і повертаючи його власнику, слідчий суддя виходив з того, що з автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а, відтак, заборона користування майном є недоцільною.

Слідчий суддя бере до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 триває з жовтня 2020 року, в грудні 2020 року власнику було дозволено користування автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом.

Кримінальне правопорушення, передбачений частиною 1 статті 388 КК України, є нетяжким та передбачає відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Будь-які дані, що здійснення власником ремонту свого автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 мало негативні наслідки для розслідування злочину, передбаченого статтею 286 КК України, матеріали клопотання не містять.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що позбавлення на сьогодні власниці майна права користування автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 становитиме для неї надмірний тягар та буде непропорційним порівняно з потребами досудового розслідування, оскільки слідчим на підставі ухвали слідчого судді було здійснено огляд цього автомобіля, про що складено відповідний протокол огляду, в якому зафіксовано його стан.

Власник факт ремонту її автомобіля, який, до речі, мав незначні пошкодження (капот, лобове скло, дах), не заперечує.

При цьому у кримінальному провадженні № 0000757 всі основні слідчі та процесуальні дії з цим автомобілем вже проведені.

Крім того, судовому засіданні власниця автомобіля ОСОБА_3 не заперечувала проти надання нею її автомобіля для проведення слідчих та процесуальних дій у разі такої потреби.

Отже, слідчим та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна як заборона користування.

Разом із тим, слідчий суддя враховує, що автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000779 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, та на теперішній час істина у такому кримінальному провадженні не встановлена.

Поряд із цим ОСОБА_3 як власник може у будь-який час розпорядитися цим майном, зокрема відчужити його, що може негативно позначитися на досудовому розслідуванні та судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити частково, а саме накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження такий захід забезпечення кримінального провадження як відповідатиме потребам досудового розслідування, так і не матиме тяжких наслідків для власника майна.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження цього майна.

В частині заборони користування автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 негайно повернути власнику (законному володільцю).

Копію ухвали направити для виконання слідчому, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000779 від 29 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1