Вирок
Іменем України
18.05.2022 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова в режимі відеоконференції із Державною установою «Личаківська виправна колонія (№30)» обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000189 про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 08.02.2022 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,

встановив:
ОСОБА_4 08.09.2021 року близько 14.20 год. перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування The Unitas Pub, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Київська, 24, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав зі столу, що при вході у загальний коридор пабу, кутову шліфувальну машинку марки «Дніпро М 65-140 SE» s/n81553-000, яка належала ОСОБА_5 , вартістю 2200 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Зі змісту ст.32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення даного злочину був засуджений 14.04.2021 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.

Отже, в даному випадку має місце така кваліфікуюча ознака крадіжки, як повторність, пов`язана із засудженням ОСОБА_4 за раніше вчинений злочин.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вчиненими умисно, з корисливих мотивів; те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини.

Також суд враховує особу винного, який неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодноразово судимий, востаннє 08.02.2022 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції цієї норми.

При цьому, згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 08.02.2022 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 24.01.2022 року, укладену між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 , з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 14.04.2021 року, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 14.04.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.01.2022 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 08.02.2022 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.01.2022 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Речові докази:

-CD-R диск з відеофайлами в кількості 3 шт. з камери внутрішнього та зовнішнього відео нагляду, які знаходяться в приміщенні та на фасаді закладу «Юнітаз», за адресою: м.Львів, вул.Київська, 24 залишити в матеріалах справи.

-
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1