Номер провадження:1-кс/521/3562/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гольмівський, Горлівського району, Донецької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, проте притягнутого до кримінальної за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 436, ч.ч. 1,2 ст. 111КК України.

у кримінальному провадженні № 0000835 від 14 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
Слідчим управління ГУНП в Херсонській області здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000835 від 14 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Відповідно Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року визнано, що Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.
9 квітня 2015 року Верховною Радою України, з метою недопущення повторення злочинів комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, будь-якої дискримінації за національною, соціальною, класовою, етнічною, расовою або іншими ознаками у майбутньому, відновлення історичної та соціальної справедливості, усунення загрози незалежності, суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України прийнято
Закон України №317-VIII «Про засудження комуністичного та націонал- соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі Закон).
Зазначеним Законом України засуджено комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначено правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.
У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки визнається наругою над пам`яттю мільйонів жертв комуністичного тоталітарного режиму, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму та заборонена законом.
Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал- соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено.
Так, 24 лютого 2022 року президентом Російської Федерації ОСОБА_5 оголошено про початок вторгнення в Україну та збройні формування Російської Федерації розпочали повномасштабне вторгнення в Україну, що стало продовженням збройної агресії проти України, яка розпочалася 19 лютого 2014 року, наслідком якої була незаконна окупація об`єктів нафтогазовидобування в межах континентального шельфу України, Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та окремих районів Донецької і Луганської областей.
Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжено, востаннє з 12 серпня 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України № 573/2022).
Починаючи з 2 березня 2022 року збройні формування Російської Федерації увійшли до міста Херсон та у подальшому тимчасово окупували його територію. Упродовж березня квітня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 18 квітня 2022 року ОСОБА_4 , знаходячись у місті Херсоні, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на вчинення діянь, спрямованих на шкоду незалежності, суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, з метою дискредитації державної влади, діючи в інтересах держави - агресора - Російської Федерації, в супереч вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» вирішив публічно використати символіку комуністичного тоталітарного режиму.
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, 18.04.2022 в денний час (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись у місті Херсоні, біля Могили невідомого солдата у Парку Слави, підняв на флагшток червоний прапор із зображенням на ньому полотна серпа, молота та п`ятикутної зірки з написом «150 стр. Ордена Кутузова II ст…» ідентичних до Державного прапора Союзу Радянських Соціалістичних республік.
Вищевказаний прапор відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року (прапори, в яких відтворюється поєднання серпа та молота, серпа, молота та п`ятикутної зірки, плуга (рала), молота та п`ятикутної зірки) є символікою комуністичного тоталітарного режиму, використання якої заборонено на всій території України.
10.06.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
10 червня 2022 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до процесуального керівника прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на 13.06.2022 об 09:00 год., 14.06.2022 об 09:00 год., 15.06.2022 об 09:00 год., для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».
Разом з тим на вказані дати та час підозрюваний ОСОБА_4 до прокурора не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.
Поряд з цим 10.06.2022 у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,
кваліфікуючими ознаками якого є: публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.
Дані обставини свідчать, про те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.
Постановою прокурора від 31.08.2022 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , є нетяжким злочином, за яке санкцією ч. 1 ст. 436 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, може спонукати його залишити місце проживання та виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території. Про існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що він жодного разу не з`явився і не повідомив про причини неявки органу досудового розслідування на неодноразові виклики для проведення з ним процесуальних дій.

Тривалість неявки підозрюваного ОСОБА_4 на виклики до прокурора дає підстави вважати, що процесуальна поведінка останнього є неналежною, що доводить зазначений ризик переховування підозрюваного від слідства та в подальшого суду.

Також, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Херсонської області та тимчасово окупованої території (далі ТОТ) АР Крим з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоби до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований в м. Херсоні, Херсонської області та фактично мешкає на території міста Херсона, що на сьогодні, є тимчасово окупованою російською федерацією територією, може виїхати за межі Херсонської області, зокрема на тимчасово окуповану територію АР Крим та російської федерації.

Вказане твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Поряд з цим, найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 може незаконного впливати на свідків у кримінальному провадженні у якому він підозрюється.

Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі свідки вчинення злочину, у якому він підозрюється, надання ними викривальних показів, а також зайняття ним посади у незаконно-створеному окупаційному псевдо органі «Военно-гражданской администрации Херсонськой области» (за вчинення вказаних дій ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності), яка тимчасово та незаконно виконує владні функції на території Херсонської області.

При оцінці вказаного ризику слід враховати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 незаконно обіймає посаду заступника голови так званої «Военно-гражданской администрации Херсонской области» та фактично продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, що випливає із виконання ним своїх службових обов`язків у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Поряд з цим, слід зазначити, що за вказаним фактом слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області за погодженням з прокурором повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 111 КК України, що беззаперечно підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Поряд з цим, після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке мало місце 18.04.2022, ОСОБА_4 , 09.05.2022 року (тобто через 21 день) вчинив інше кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 436-1 КК України, за яке 19.05.2022 останній притягнутий до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ризик вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, підтверджується беззаперечно.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини, також, свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на іншої держави, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованому йому злочину, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, та враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 183,184 193, 194 КПК України, прокурор звернувся з вказаним клопотанням до суду.
3. Позиції сторін кримінального провадження.
Прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
4. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_4 до інкримінованого ним кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є нетяжким злочином.
Поряд з цим, враховується слідчим суддею і те, що ОСОБА_4 слідчим відділом УСБУ в Херсонській області повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України та повідомлено старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 436-1 КК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , який переховується від органів досудового розслідування та суду, та перебуває на тимчасово окупованій території України (на території Херсонської області) та оголошений у міжнародний розшук, що підтверджено наданими матеріалами (доказами), з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Відтак, суд вважає, що на даний час з урахуванням, обставин, які інкримінуються ОСОБА_4 відсутні підстави для визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт Гольмівський, Горлівського району, Донецької області, громадянину України, одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зазначення строку дії ухвали та без визначення розміру застави.
Після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше, як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, доставити ОСОБА_4 , до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Одеського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1