справа № 462/7509/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0002030 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, без реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 11.03.2013 р. Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, 05.07.2014 р. звільнений з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію»

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 27.06.2019 р., приблизно о 23.30 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, умисно наніс неодноразові удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_6 , внаслідок чого, відповідно до висновку експерта, заподіяв останньому тупу закриту черепно-мозкову травму з синцем на лиці зліва з залученням ділянок надбрівної, навколоорбітальної, спинки носу, вилиці, щоки, підборіддя спереду-зліва, шиї спреду-зліва, ділянки лівої ключиці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння та які призвели до настання 30.06.2019 р. смерті ОСОБА_6 ; синці в ділянці грудної клітки, крововилив в міжреберний м`яз, які відносяться по ступеню тяжкості до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину заперечив, пояснив, що 27.06.2019 р. знаходився в квартирі АДРЕСА_2 разом з батьком і матір`ю. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Під час конфлікту з батьком ОСОБА_6 наніс йому два удари правою долонею в обличчя. Більше ніяких тілесних ушкоджень батькові не заподіював. Вважає, що черепно-мозкова травма могла утворитися під час того як батько за день до події впав на вулиці і вдарився головою, при цьому мама йому допомагала підніматися. Батько скаржився на погане самопочуття, на головний біль, від госпіталізації відмовився. Підтвердив, що з батьком були постійні конфлікти. Крім цього вважає винними в смерті батька лікарів, які надавали неналежну медичну допомогу ОСОБА_6 . Просить перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість в інкримінованому йому діянні повністю підтверджується наступними безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що ввечері 27.06.2019 її син ОСОБА_8 з батьком вживали алкоголь, вона з ними не вживала алкоголь, пішла в кімнату, потім почула скандал між ними на кухні, але увагу не звернула. Після того, як вони прийшли разом в кімнату між ними сталася бійка і вона дуже сильно злякалася, вибігла на сходову клітку, де викликала поліцейських. Бачила як чоловік і ОСОБА_8 штовхалися, після чого ОСОБА_8 наносив батькові удари по голові та плечах. Коли виходила з кімнати чоловік був при свідомості. Повернулася через 30 хвилин з поліцейськими. Водночас, ОСОБА_7 вказала, що претензій немає, вважає, що травма чоловіка утворилася за декілька днів до даної події коли він виходив з дому та впав головою ззаду, в нього текла кров і утворилася рана, він йшов та хитався. Пояснити чому вона не викликала швидку після падіння чоловіка ОСОБА_9 не змогла.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що працює в управлінні патрульної поліції у Львівській області. Того дня заступив на патрулювання із напарником ОСОБА_11 . Вони в темну пору доби отримали виклик від заявниці. Прибувши на місце, за адресою АДРЕСА_1 , де вони виявили працівників ДСО, які повідомили, що ОСОБА_3 побив свого батька. Напарник зайшов в квартиру та перевірив чи дійсно подія мала місце, після чого, повідомив, що лежить чоловік, який побитий, ледве дихає. Свідок відібрав заяву у ОСОБА_7 , а ОСОБА_3 було запрошено та доставлено в відділ поліції. В ОСОБА_7 були явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, не чітка вимова). Чи був ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає, але його стан був незрозумілий.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що працює поліцейським. Бачив ОСОБА_3 , коли виїжджав на виклик на АДРЕСА_3 . Поступив сигнал тривоги, викликала матір, що син побив батька. Разом з ОСОБА_13 прибули на місце та сконтактувалися із заявницею, вона відчинила двері, почала розповідати, що син б`є, вбиває батька, що це вже не в перший раз. Разом піднялися на поверх, постукали в двері. Коли заявниця відкрила двері, попросили ОСОБА_3 вийти, він вийшов, було видно, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 підтвердив, що вдарив батька та вказав, що було за що. По приїзду патрульних зайшли з одним в кватиру і побачили в квартирі безлад, було чути неприємний запах, на купі лахміття лежав чоловік з гематомою на обличчі, він не розмовляв, але подавав ознаки життя, тому вони повторно викликали швидку. В потерпілого бачив гулю на обличчі, якого кольору не пам`ятає. ОСОБА_9 також перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що працює молодшим інспектором ДСО, в той вечір був на чергуванні з напарником. По лінії «102» надійшло повідомлення про злочин, а саме про те, що син вбиває батька. По приїзду на адресу їх зустріла заявниця, впустила в під`їзд, разом піднялися на поверх. Там вона вказала на двері, вони постукали, ніхто не відчинив, після чого заявниця сама відчинила двері, за якими стояв обвинувачений ОСОБА_3 . Він вийшов та спустився на сходову клітку між поверхами і там перебував. Разом з патрульним він зайшов в квартиру, в якій був дуже сильний безлад, потерпілий лежав в кімнаті між розкиданими речами на дивані, був при свідомості, не розмовляв, мав візуальні травми на обличчі. В подальшому він допоміг швидкій його винести. Щодо події ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_3 побив батька і що такі побої відбувалися систематично. Сам ОСОБА_3 також підтвердив, що систематично б`є батька. На запитання чому він його побив сьогодні, ОСОБА_3 відповів, що було за що. Чи була заявниця в стані алкогольного сп`яніння не пам`ятає, але пригадує стійкий запах алкоголю від ОСОБА_3 . В квартирі він більше нікого не бачив. Оскільки стан потерпілого був важкий повторно викликали швидку. В подальшому патрульні забрали ОСОБА_3 .

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в складі 501 екіпажу вони з напарником прибули за викликом щодо домашнього насильства. Згідно виклику, матір стверджує, що син добиває батька. Прибувши за адресою вказаною у виклику, вони піднялися на третій чи четвертий поверх, а там вже були на сходовій клітці працівники ДСО, обвинувачений ОСОБА_3 , а матір ОСОБА_9 стояла в дверях. Матір та ОСОБА_3 , знаходилися в стані алкогольного сп`яніння. На запитання що сталося ОСОБА_9 відповіла, що її син сильно побив батька. З дозволу ОСОБА_7 він зайшов в квартиру, в якій був безлад, запах фекалій, розкидані речі, в кімнаті між речами лежав на спині побитий чоловік у спідній білизні. На запитання він не відповідав, було чути від нього тяжкий хрип і важке дихання, говорити не міг, лише махав руками. Бачив в нього на лиці синець, з якої сторони не пам`ятає, на носі була засохла кров. Коли вийшов з квартири, напарник зателефонував в швидку. Коли ще раз запитали ОСОБА_14 що сталося, вона відповіла, вони всі випивали алкоголь разом, після чого чоловіки побилися та повідомила, що це не перший випадок, коли син б`є батька. Напарник запитав її чи будете писати заяву, вона відповіла, що так. На запитання до ОСОБА_3 , що сталося, останній відповів, що мало ще йому дав.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні наведених злочинних дій стверджується також письмовими та речовими доказами.

Рапортами щодо повідомлення зі служби 102 від 27.06.2019, що ОСОБА_7 повідомила, що за адресою АДРЕСА_1 її син, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наносить тілесні ушкодження батькові, зі слів заявниці, вбиває його (а.с.11, 12).

Рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_11 , допитаного в ході судового розгляду, як свідка, який доповів про прибуття за адресою: АДРЕСА_1 , де заявниця повідомила, що її син ОСОБА_3 б`є її та її чоловіка. Від заявниці було відібрано заяву (а.с.13).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2019 та заява ОСОБА_7 про те, що її син ОСОБА_3 27.06.2019 р. близько 23.30 год. Повернувся додому і наніс тілесні ушкодження їй і чоловіку, після чого останнього було госпіталізовано у 8 лікарню. А згідно заяви ОСОБА_7 просить прийняти міри до сина ОСОБА_3 , який систематично п`є і б`є її і чоловіка (а.с.14-16).

Протоколом огляду місця події від 28.06.2019 р., згідно якого проведеним оглядом квартири АДРЕСА_2 встановлено обстановку у квартирі і виявлено наволочку із підподушки зі слідами РБК, яку було вилучено (а.с.19).

Повідомленням головного лікаря «8-мої міської клінічної лікарні м. Львова» про смерть ОСОБА_6 30.06.2019 р., який був доставлений з квартири 28.06.2019 р., діагноз забій м`яких тканин обличчя і грудної клітки, сп`яніння, дихальна недостатність, пневмонія (а.с.36).

Листом КЗЛОР «ЛОЦРМД та МК» від 03.09.2019 р., згідно якого 27.06.2019 р. о 23.15 хв. на КЗЛОР «ЛОЦРМД та МК» зафіксовано виклик екстренної медичної допомоги № 792 за адресою: АДРЕСА_1 з приводу побиття чоловіка (а.с.51-53)

Протоколом огляду предмету від 11.09.2019 та відео носієм до нього, де зафіксовано, що 27.06.2019 р. о 23.44 на сходовій клітці між четвертим та п`ятим поверхом будинку АДРЕСА_3 знаходиться ОСОБА_15 та поліцейський ОСОБА_10 . ОСОБА_3 представився та виражався нецензурною лайкою, на зауваження поліцейського про припиненя такого роду висловлювань відреагував. ОСОБА_9 подала власноручно написану заяву про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності (а.с.60).

Протоколом огляду предмету від 11.09.2019 та відео носій до нього, де зафіксовано як поліцейські піднімаються сходами, біля кв. АДРЕСА_2 зустрічають ОСОБА_14 , яка повідомляє, що син побив батька. В квартирі на підлозі було виявлено ОСОБА_16 , який на звернення ОСОБА_7 не реагував, остання повідомила що викликала швидку медичну допомогу і сказала, що «Він вибив усю йому середину». ОСОБА_15 , який знаходився на сходовій клітці нецензурно лаявся до ОСОБА_17 . Остання подала заяву про вчинення злочину (а.с.63).

Висновком експерта №629/2019 від 28.08.2019, відповідно до якого смерть ОСОБА_6 , 1959 р.н, настала внаслідок тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, субдуральної гематоми, які призвели до набряку головного мозку та вклинення довгастого мозку в великий потиличний отвір. Смерть ОСОБА_6 зафіксована в медичній карті ІНФОРМАЦІЯ_2 . При судово-медичній експертизі виявлено такі зовнішні травматичні пошкодження: обширний синець на лиці зліва з залученням шиї та ділянки навколо ключиці зліва ключиці, 5 синців на передній поверхні грудної клітки. Беручи до уваги колір синців, можливо висловлюватися, що вони могли виникнути приблизно біля 4 діб до смерті. Давність виникнення крововиливів в м`яких мозкових оболонках, твердій мозковій оболонці, м`яких покровах голови, міжреберних м`язах зліва, вказані в підсумках судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа «з ознаками резорбції» та «з вираженими реактивними змінами». Тупа закрита черепно-мозкова травма з синцем на лиці зліва з залученням ділянок надбрівної, навколоорбітальної, спинки носу, вилиці, щоки, підборіддя спереду-зліва, шиї спереду зліва, ділянки лівої ключиці має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в час спричинення, є причиною настання смерті (а.с.89-91).

Допитаний в ході судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснив, що повністю підтримує свої висновки надані в ході досудового розслідування, а саме висновок експерта №629/2019 від 28.08.2019 та № 1242 додаткової судово-медичної експетризи від 27.11.2019. Вказав, що тупа закрита черепно- мозкова травма з синцем на лиці зліва з залученням ділянок надбрівної, навколоорбітальної, спинки носу, вилиці, щоки, підборіддя спереду-зліва, шиї спреду-зліва, ділянки лівої ключиці має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння, є причиною настання смерті ОСОБА_6 30.06.2019. Також повідомив, що описував лише давність спричинення синців, яка визначається за їх кольором. Давність утворення крововиливів встановлюється гістологічними дослідженнями. Повідомив, що питання можливості спричинення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 внаслідок падіння з висоти власного росту під час проведення експертизи не досліджувалося, оскільки таке не ставилося експерту.

Допитана в ході судового розгляду експерт гістолог ОСОБА_19 , яка проводила судово-гістологічну експертизу шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_6 пояснила, що давність утворення крововиливів встановлюється через ступінь вираження клітинної реакції в зонах травми. Експерт в повному обсязі підтримала висновок №1772/2019. При дослідженні твердої мозкової оболонки було виявлено крововилив зі змінами та реакціями, які дали можливість говорити про давність більше 24 годин. При дослідженні м`якої мозкової оболонки головного мозку було виявлено крововиливи з ознаками резорбції, які говорять про давність близько 2 діб. В м`яких тканинах голови та міжреберному м`язі зліва виявлено крововиливи з ознаками резорбції, з давністю більше 2 діб. Під час судово гістологічної експертизи не виявлено змін, які б свідчили про давність їх утворення за 4 доби.

Висновком експерта 1236/2019 ім від 30.09.2019., згідно якого кров гр-на ОСОБА_3 , 1981 р.н. відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.163, 164).

Висновком експерта 1237/2019 ім від 30.09.2019, згідно якого кров гр-нки ОСОБА_7 , 1960 р.н. відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.171, 172).

Висновком експерта 1343/2019 ім від 18.10.2019., згідно якого кров від трупа ОСОБА_6 , 1959 р.н., відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров від ОСОБА_3 , 1981 р.н. відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров гр-нки ОСОБА_7 , 1960 р.н. відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У слідах на наволочці, вилученій з місця події (об`єкти №№1,2) виявлено кров людини і антиген Н. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені, що не виключає можливість походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (а.с.178-181).

Протоколом огляду предмета від 28.06.2019 р., яким встановлено, що наволочка розмірами приблизно 85,0Хна80,0 см зшита з тканини білого кольору. З одного боку застібається на 5 білих пластмасових гудзиків, була у використанні, із слідами бруду, волоссям темного кольору та слідами речовини бурого кольору (а.с.182).

Протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 з відео носієм до нього, де видно, що на 3 хв.56 с наносяться удари кулаками у ділянку грудної клітки, 4 хв. 10 с показується на манекені, що коліно ставиться на ділянку грудної клітки, 4 хв. 55 с в кадрі видно як наносяться удари, однак куди наносяться в кадрі не видно, зі слів ОСОБА_7 удари наносидися в ділянку грудної клітки і голови справа та зліва, скільки сказати не може. Заявила, що ОСОБА_6 рік до події на вулицю не виходив. На батька напав ОСОБА_3 . Наносив удари по голові, два-три-п`ять, три точно було, в грудну клітку було декілька ударів. ОСОБА_3 , притиснув коліном батька або бив або притискав. В ОСОБА_6 був старий синець під оком до події, можливо десь вдарився. ОСОБА_9 викликала працівників поліції, також пояснила, що інциденти були з ОСОБА_3 , він і до неї застосовував фізичну силу (а.с. 221-223).

Протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 з відео носієм до нього, де ОСОБА_3 заявив, що вживали з батьком спиртне, почався конфлікт через гроші, на 4 хв 30 секунд видно як ОСОБА_3 показує на манекені, як взяв батька за шию і поклав на підлогу, ліг на нього, після чого наніс два удари долонею в лице зліва в ділянку щелепи, більше ударів, з його слів, не наносив. З батьком були конфлікти. ОСОБА_3 вказав, що батько коли виносив сміття, то впав, тому і до події мав тілесні ушкодження (а.с. 224-226).

Висновком експерта № 1242 додаткової судово-медичної експертизи від 27.11.2019 р., згідно якого, враховуючи наявність тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках тіла, а саме: синця на лиці з залученням ділянок шиї та ключиці зліва (обширний, який міг утворитись від декількох ударів тупими предметами), п`ятьох синців в ділянці грудної клітки, слід вважати що виявлені тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів по вказаних ділянках тіла (не менше шести), могли утворитися при обставинах, зазначених у протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (за виключенням кількості ударів - не трьох), та частково могли утворитися при обставинах, зазначених в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , за виключенням локалізації травматичних ушкоджень не тільки на лиці зліва, шиї зліва з залученням ділянки лівої ключиці, але і на грудній клітці, і кількість їх не відповідає даним протоколу відтворення за участю підозрюваного (не двох) (229-231).

Крім цього, в ході судового розгляду проведено додаткову судово-медичну експертизу, за результатами якої складено висновок № 741 від 30.06.2021, згідно якого беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , обширність та масивність їх, характер та механізм утворення, слід вважати, що вказана черепно-мозкова травма не могла утворитися внаслідок падіння з висоти власного росту. Місцем прикладання сили, яка спричинила утворення закритої черепно-мозкової травми, в тому числі субдуральної гематоми, є обширний синець на лиці зліва з крововиливом в м`які тканини голови зліва.

Аналізуючи показання ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_7 такі є суперечливі, не узгоджуються між собою, з показаннями інших свідків та з іншими письмовими доказами.

Так, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він наніс ОСОБА_6 лише два удари правою долонею в обличчя та заперечення щодо нанесення інших тілесних ушкоджень спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7 , яка підтвердила в ході судового розгляду, що ОСОБА_3 наносив батькові удари по голові та плечах, під час слідчого експерименту ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 взяв батька за шию і поклав на підлогу, ліг на нього, наносив удари ОСОБА_6 по голові, два-три-п`ять, три точно було, в грудну клітку було декілька ударів, висновком експерта № 1242 додаткової судово-медичної експертизи від 27.11.2019 р., згідно якого, враховуючи наявність тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках тіла, а саме: синця на лиці з залученням ділянок шиї та ключиці зліва (обширний, який міг утворитись від декількох ударів тупими предметами), п`ятьох синців в ділянці грудної клітки, слід вважати що виявлені тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів по вказаних ділянках тіла (не менше шести).

Оцінюючи показання допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були в стані алкогольного сп`яніння, про те, що зі слів ОСОБА_7 , мали місце постійні конфлікти між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , під час яких ОСОБА_3 застосовував фізичну силу як до неї, так і до батька, що 27.06.2019 р. саме ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , більше нікого в квартирі не було, такі знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються дослідженими судом доказами та беззаперечно вказують на заподіяння ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Версія сторони захисту щодо спричинення у ОСОБА_6 закритої черепно-мозкової травми внаслідок падіння за декілька днів до 27.06.2019 на вулиці поблизу будинку, ґрунтується на суперечливих показаннях самого обвинуваченого ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_7 та не знайшла свого підтвердження в суді. Зокрема, ОСОБА_7 під час слідчого експерименту заявила, що ОСОБА_6 страждав рядом захворювань, протягом року не виходив на вулицю, натомість ОСОБА_3 заявив, що батько за день до події, коли виносив сміття, впав, тому і до події мав тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_7 під час слідчого експерименту жодним чином не вказувала на отримала травми голови ОСОБА_6 напередодні події. Під час розгляду справи ОСОБА_7 дала показання, що травма чоловіка утворилася за декілька днів до даної події коли він повертався додому та впав головою ззаду на люк, в нього текла кров і утворилася рана, він йшов та хитався, скаржився на погане самопочуття. Проте, швидку медичну допомогу не викликала, натомість ОСОБА_3 , заявив, що батько від госпіталізації відмовився і що саме мати допомагала підводитися батьку на вулиці, натомість ОСОБА_7 вказала, що спостерігала з балкону на подіями. Таким чином, ні обвинувачений, ні свідок чітко на навели часу, місця, дійсних обставин, за яких напередодні події ОСОБА_6 міг отримати тілесні ушкодження, їх локалізацію. Відтак, наведені факти обвинуваченим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_7 не підтверджені жодними доказами, а спростовуються як висновом експерта № 741 від 30.06.2021, згідно якого беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , обширність та масивність їх, характер та механізм утворення, слід вважати, що вказана черепно-мозкова травма не могла утворитися внаслідок падіння з висоти власного росту та поясненнями експерта-гістолога ОСОБА_21 про те, що під час судово-гістологічної експертизи не виявлено змін, які б свідчили про давність їх утворення за 4 доби та висновком від 28.08.2019 р. № 629/2019, згідно якого беручи до уваги колір синців, можливо висловлюватися, що вони могли виникнути приблизно біля 4 діб до смерті.

Умисність нанесених тілесних ушкоджень, а саме їх кількість і характер доведені всім об`ємом зібраних та досліджених по справі доказів у справі, а саме рапортом про повідомлення на службу 102, заявою при вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду відео з нагрудних камер поліції, показань свідків, допитаних в суді, висновків експертиз, з яких вбачається, що смерть ОСОБА_6 , 1959 р.н, настала внаслідок тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, субдуральної гематоми, які призвели до набряку головного мозку та вклинення довгастого мозку в великий потиличний отвір. Жодних загоєних ран на потиличній частині голови не виявлено. Вказана черепно-мозкова травма не могла утворитися внаслідок падіння з висоти власного росту.

Показам обвинуваченого суд надає критичну оцінку, розглядаючи це як спосіб захисту останнього та приходить до висновку, що покази обвинуваченого і свідка ОСОБА_7 в цій частині спрямовані на штучну зміну обставин події з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 .
Щодо позиції захисту про наявність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та заперечення стороною захисту причинно- наслідкового зв`язку між нанесенням ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень і смертю потерпілого ОСОБА_6 слід виходити з наступного.
Так, кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає внаслідок заподіяння особі умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечним, протиправним діянням та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. До того ж тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Для застосування ч. 2 ст. 121 КК України обов`язковою і необхідною умовою є встановлення необхідного причинного зв`язку між тяжкими тілесними ушкодженнями і смертю, що настала. Частина 2 статті 121 КК України може бути застосована і в тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням, хоча й міг бути ним усунений, зокрема через несвоєчасне надання медичної допомоги, відсутність необхідних препаратів чи обладнання, лікарську помилку тощо.
Судом встановлено, що конфлікти між обвинуваченим та потерпілим мали місце неодноразово, під час події злочину обвинувачений ОСОБА_3 розумів та усвідомлював свою перевагу у фізичній силі та віковій категорії над потерпілим. Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_3 умисно завдаючи удари, розраховував на силу ударів, про що свідчить їх кількість і такі можливі наслідки, як ушкодження життєво-важливих органів потерпілого, зокрема голови, від чого його здоров`ю буде спричинена тяжка шкода і хоча не бажав, але свідомо допускав такі наслідки. Щодо спричинення смерті потерпілому, то в діях ОСОБА_3 має місце необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості.
Посилання ж обвинуваченого ОСОБА_3 на відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, оскільки між його діями, які виразилися в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, та смертю потерпілого відсутній причинно-наслідковий зв`язок, а ймовірною причиною смерті ОСОБА_6 став факт ненадання йому належного медичного лікування не можна врахувати як належні, оскільки вони суперечать обставинам справи, які досліджені судом.
Судом досліджено медичну документацію, а саме: медичну карту стаціонарного хворого №9039 (форма № 003/о) (а.с.99-115); супровідний листок форми 114/0; карту виїзду 110/0 28.06.2019 р.; довідку КНП «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» № 639 від 08.05.2020 р.; довідку КНП «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» № 784 від 05.06.2020 р.; копію лікарського відоцтва про смерть ОСОБА_22 ; супровідний лист КНП «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» від 03.06.2020 р. № 769, клінічний протокол медичної допомоги у умовах КНП ««8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» «Забій головного мозку середнього та важкого ступеню».
З медичної документації вбачається, що ОСОБА_6 , 1959 р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» з 28.06.2019 р., де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Наведена медична документація була предметом дослідження як клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Льівської обласної державної адмінінстрації, так і експертною комісією при проведенні комісійної судово-медичної експертизи.
Згідно висновку за результатами клініко-експертної оцінки надання медичної допомоги ОСОБА_6 , 1959 р.н. від 22.09.2021 р. виявлено недоліки, а саме об`єм обстежень, який необхідно було провести при госпіталізації для встановлення або спростування діагнозу виставленого бригадою ЕМД: ЗЧМТ. Струс головного мозку? Забій грудної клітки не відповідає протоколам надання медичної допомоги хворим за спеціальністю «Нейрохірургія», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 квітня 2006 року № 245та наказу МОЗ України від 05.06.2019 р. № 1269 «Про затвердження та впроводження медико-технологічних документів зі стандартизації екстренної медичної допомоги. Діагноз встановлений ОСОБА_6 у КНП «8-ма міська клінінчна лікарня м. Львова» не відповідає діагнозу встановленому за результатами судово-медичної експертизи, який став причиною смерті пацієнта: тупа закрита черепно-мозкова травма. Крововиливи під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку. Субдуральна гематома. Набряк головного мозку. Вклинення довгастого мозку в великий потиличний отвір. Медична карта стаціонарного хворого №9039 (форма №003/о) ведеться з порушенням вимог наказу МОЗ України від 14.02.2012 р. № 110 (а.с.102-106).

З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 31 від 23.12.2021 р. слідує, що враховуючи те, що у ОСОБА_6 була закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома), крововиливів під м`які оболонки у речовину головного мозку, комісія не виключає, що при вчасному діагностування закритої черепно-мозкової травми та її лікуванні смерть ОСОБА_3 була б попереджуваною (а.с.158-179).

Однак, аналізуючи даний висновок, комісія на надає переконливих суджень, а лишене виключає, що при вчасному діагностування закритої черепно-мозкової травми та її лікуванні смерть ОСОБА_3 була б попереджуваною.

Суд звертає увагу, що частина 2 статті 121 КК України може бути застосована і в тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням, хоча й міг бути ним усунений, зокрема через несвоєчасне надання медичної допомоги, відсутність необхідних препаратів чи обладнання, лікарську помилку тощо.
За фактичними обставинами справи судом встановлено, що дії ОСОБА_3 мали активний характер, були протиправними, між його діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, існував прямий причинний зв`язок.
Отже, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за вказаних у вироку обставин ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та вище оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені належними та допустимими доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків, експертів та даними досліджених в судовому засіданні письмових доказів.Саме сукупність дослідження доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання суду, мають визначальне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Всі докази, на яких ґрунтується висновок суду, знаходяться у своєму взаємозв`язку, доповнюють один одного і сумніву в їх достовірності, не викликають.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.121 КК України.

З огляду на викладене, підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є тяжким, обставини скоєння злочину, постійні конфлікти з батьками, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.189-191), після звільнення з місць позбавлення волі йому встановлювався адміністративний нагляд, який ОСОБА_3 , постійно порушував, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідно до характеристики ЛКП "Богданівка" ОСОБА_3 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає, скарг від сусідів на ОСОБА_3 не поступало, іншими даними ЛКП не володіє (а.с. 194, 195). ОСОБА_3 неодружений, непрацевлаштований, згідно довідки КНПЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень", ОСОБА_3 перебуває на обліку в диспансері з жовтня 2008 року з діагнозом - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.с.196), згідно довідки Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру, ОСОБА_3 перебуває на обліку (а.с.197).

Висновком судово-психіатричного експерта № 422 від 02.10.2019 р., згідно якого на даний час ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує (а.с.219-220).

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 не сприяв встановленню істини у справі, обставини, які пом`якшують покарання відсутні, обставини, які обтяжують покарання відсутні. Тому покарання слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів та на переконання суду, саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 26.09.2019 р., з дня обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити до часу набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 26.09.2019 р., тобто з дня обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін, до часу набрання вироком законної сили.

Речові докази: компакт-диски DVD-R 4,7 GB|120 min з відеофайлами залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с.61, 64), наволочку розмірами приблизно 85,0Хна80,0 см зшиту з тканини білого кольору - знищити (а.с.183, 184).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку у знаходиться у справі № 462/7509/19

Суддя: ОСОБА_1