Справа № 191/659/20
Провадження № 1-і/191/44/22
У Х В А Л А
іменем України

15 червня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.194, ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000844 від 12.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 надав до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченим такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останні мають можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Вислухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
20 квітня 2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 червня 2022 року включно.

Вказаний запобіжний захід було обрано у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, на даний час не зникли і не зменшилися, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, а тому може переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого ним злочину, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання судом розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, однак, на переконання суду, такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.
Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 серпня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1