ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/298/22 Справа № 701/1339/19 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

захисника ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді на 60 діб до 18 червня 2022 року включно з визначенням застави в розмірі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн.,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000227 від 08.08.2019 р., та №0000233 від 18.10.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.1, 3, 4 ст.358 КК України.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 23.04.2022 р.

18.04.2022 р. прокурором через канцелярію суду подано клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивоване тим, що на даний час ризики, що передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, та вважали за можливе обрати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

19.04.2022 р. ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено, та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб до 18 червня 2022 року включно, одночасно з продовженням даного запобіжного заходу визначено можливість внесення застави у раніше визначеному розмірі: 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 19.04.2022 р. відносно ОСОБА_7 та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не обгрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що суд не взяв до уваги довготривалість періоду тримання під вартою ОСОБА_7 . Так, запобіжний захід щодо останнього продовжувався більше десяти разів з одних і тих самих підстав, починаючи з 03.03.2020 р., і відповідно ОСОБА_7 перебував під вартою більше 2 років.

Вважає, прокурором не надано жодного доказу щодо обґрунтування розміру застави, оскільки ОСОБА_7 не має джерел доходів, вкладів в банках, рухомого та нерухомого майна.

Апелянт зазначає, що вона в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зверталася до Черкаської обласної прокуратури з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації, однак постановою даної установи від 30.03.2022 р. їй було відмовлено у задоволенні цього клопотання. З клопотанням аналогічного змісту зміну запобіжного заходу для проходження військової служби за призивом під час мобілізації 25.03.2022 р. вона зверталась до Черкаського районного суду Черкаської області.

Зауважує, що вона також зверталася з адвокатським запитом до Черкаської обласної прокуратури з проханням надати інформацію про заходи, які було вжито для проходження обвинуваченим ОСОБА_7 медичної комісії та отримання висновку про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного станом, і на момент подачі апеляційної скарги відповіді на вказаний запит отримано не було.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги адвокат ОСОБА_8 посилається на правову практику Європейського Суду з прав людини викладену в його рішеннях.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 його захисника адвоката ОСОБА_8 які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; представника потерпілого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст.407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України, буде продовжувати злочинну діяльність, впливати на потерпілих та свідків, які на даний час ще не допитані у суді, буде переховуватись від суду, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України, зокрема, одне із яких відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі до десяти років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.305, ч.1 ст.309, ст.70 КК України, не має стійких соціальних зав`язків, не працює, утриманців не має, відсутнє місце реєстрації. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 ухилявся від явки до органу досудового розслідування і перебував у розшуку згідно постанови слідчого від 13.06.2019 р. також останній порушив покладений на нього обов`язок, визначений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16.10.2019 р.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Місцевим судом досліджувалася можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн., у разі внесення, якої останній підлягає звільненню з під варти. На думку колегії суддів, визначений розмір застави є обґрунтований, і може забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, у разі його звільнення з під варти.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб до 18 червня 2022 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді