Справа № 487/2742/22
Провадження № 1-кс/487/2145/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 15.09.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001319, звернулась 16.09.2022 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 18 згортків та 1 зіп-пакет червоного кольору з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакета №WAR1123438; 2 зіп-пакета з речовиною білого кольору, які поміщено до сейф-пакету WAR1123439; 45 згортків з невідомою речовиною, які поміщено до сейф-пакету ВУМ1007449; ключі, які були поміщені до сейф-пакета INZ 1061782.
Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження ЄРДР №0001319 від 15.09.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2022 до чергової частини Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшов рапорт від співробітників патрульної поліції екіпажу «Пірат 36» про те, що в ході патрулювання у Заводському районі міста Миколаєва біля будинку № 75 по вул. Курортній виявлено громадянина, який здійснював збут наркотичних речовин.

15.09.2022 за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Курортна, біля будинку № 77 в порядку ст. 208 КПК України було затримано: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із вищевикладеним, 15.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено слідчу дію, а саме відповдно до ч.3 ст.233 КПК України, невідкладний обшук квартири за вищевказаною адресою, у ході якого виявлено та вилучено наступне: 18 згортків та 1 зіп-пакет червоного кольору з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакета №WAR1123438; 2 зіп-пакета з речовиною білого кольоу, які поміщено до сейф-пакету WAR1123439; 45 згортків з невідомою речовиною, які поміщено до сейф-пакету ВУМ1007449; ключі, які були поміщені до сейф-пакета INZ 1061782.
Вказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину та вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального злочину.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Прокурором доведено, що вилучене майно, а саме: 18 згортків та 1 зіп-пакет червоного кольору з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакета №WAR1123438; 2 зіп-пакета з речовиною білого кольоу, які поміщено до сейф-пакету WAR1123439; 45 згортків з невідомою речовиною, які поміщено до сейф-пакету ВУМ1007449, відповідають критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Водночас прокурором не доведено необхідність накладення арешту на вилучені в ході проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ключі, які були поміщені до сейф-пакета INZ 1061782.
З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, а саме: 18 згортків та 1 зіп-пакет червоного кольору з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакета №WAR1123438; 2 зіп-пакета з речовиною білого кольору, які поміщено до сейф-пакету WAR1123439; 45 згортків з невідомою речовиною, які поміщено до сейф-пакету ВУМ1007449, є об`єктами, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню. Водночас суд вважає що органом досудового слідства не доведена необхідність накладення арешту на вилучені в ході проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ключі, які були поміщені до сейф-пакета INZ 1061782, у зв`язку з чим клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 18 згортків та 1 зіп-пакет червоного кольору з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакета №WAR1123438; 2 зіп-пакета з речовиною білого кольору, які поміщено до сейф-пакету WAR1123439; 45 згортків з невідомою речовиною, які поміщено до сейф-пакету ВУМ1007449.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1