Справа № 397/635/22
н/п : 1-кп/397/107/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 11.07.2022 за ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
У С Т А Н О В И В:
До Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022 за № 0000420 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, судом установлено, що 12.06.2022 близько 15:00 год. до ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , прийшов у гості його знайомий ОСОБА_4 , який на той час мешкав у іншій частині житлового будинку за цією ж адресою.

У ході розмови в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_5 велосипедом марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», який, як йому було відомо, є у власності останнього.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , запропонував йому продати велосипед марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)» у борг, запевнивши, що гроші за нього віддасть пізніше, при цьому достовірно знаючи, що не має грошових коштів на придбання велосипеду та не маючи наміру у подальшому повернути ОСОБА_5 грошові кошти за придбаний велосипед.

ОСОБА_5 , будучи необізнаним в злочинних намірах ОСОБА_4 , довіряючи обіцянці останнього віддати у майбутньому грошові кошти, погодився на пропозицію та передав ОСОБА_4 велосипед марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», який той відкотив за місцем свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволодів належним останньому велосипедом марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», вартістю 3700,00 грн.

Вищевказаним велосипедом «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Крім того, 19.06.2022 близько 15:00 год. до ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 прийшов у гості його знайомий ОСОБА_4 .

У ході розмови в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Fly FF178», який, як йому було відомо, є у власності останнього.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 попросив дати йому тимчасово у користування свій мобільний телефон марки «Fly FF178» запевнивши останнього, що найближчим часом його поверне, не маючи при цьому дійсного наміру на повернення мобільного телефону.

ОСОБА_5 , будучи необізнаним в злочинних намірах ОСОБА_4 , довіряючи обіцянці останнього повернути у майбутньому мобільний телефон, погодився на пропозицію та передав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Fly FF178», з яким останній прослідував до місця свого проживання.

ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Fly FF178» вартістю 265,00 грн., у якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 100,00 грн.

Вищевказаним мобільним телефоном марки «Fly FF178» ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними, протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 365,00 грн.

Крім того, 06.07.2022 близько 22:00 години у ОСОБА_4 , який перебував біля будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , який як ОСОБА_4 було достовірно відомо, на той час був відсутній за місцем свого проживання.

ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, в умовах воєнного стану, повторно, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, через незачинені на замок вхідні двері, проник до середини житлового будинку, де зі столу у житловій кімнаті таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02» вартістю 3830,00 грн., належний ОСОБА_8 , який напередодні остання залишила на зберігання ОСОБА_5 .

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.

У подальшому 29.07.2022 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 281 від 06.09.2022, ОСОБА_4 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-71.1). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінує мого правопорушення ОСОБА_4 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання. За своїм станом здоров`я ОСОБА_4 не може приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.
У судове засідання не з`явилась потерпіла ОСОБА_8 . В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої остання просить суд розглянути кримінальне провадження за її відсутності.
Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , яка перебуває на посаді завідувача сектору допомоги відділу соціального захисту населення Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні погодилась з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 та не заперечувала проти його задоволення.
У судове засідання особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не з`явився, оскільки за станом здоров`я не може приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження.
При визначенні порядку та об`єму дослідження доказів у даному кримінальному провадженні учасники судового провадження висловили думку стосовно необхідності дослідження виключно письмових доказів, без допиту потерпілих (потерпілий ОСОБА_5 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України від дачі показань суду, а потерпіла звернулась до суду з заявою про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності) та свідків. Запропонований прокурором та підтриманий іншими учасниками судового провадження порядок та об`єм дослідження доказів у даному кримінальному провадженні був визначений судом.
Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- висновком експерта № СЕ-19/112-22/4961-ТВ від 22.07.2022 з ілюстративною таблицею, яким визначено ринкову вартість велосипеду марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», яка складає 3700 грн;

- протоколом огляду предметів від 25.08.2022, відповідно до якого було оглянуто велосипед марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)» належний ОСОБА_5 ;

- постановою про визнання та здачу речових доказів від 25.08.2022, згідно з якою велосипед марки «Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М)», визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні;

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1612 від 14.07.2022, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly FF178» становить 265 грн;

- довідкою, яка видана магазином цифрової техніки, згідно з якою вартість сім-карти мобільного оператора «Київстар», яка перебувала у мобільному телефоні марки «Fly FF178» становить 100 грн;

- протоколом огляду предметів від 25.08.2022, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Fly FF178» належний ОСОБА_5 ;

- постановою про визнання та здачу речових доказів від 25.08.2022, згідно з якою мобільний телефон марки «Fly FF178», визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні;

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.07.2022 відповідно до якої, у період з 15.06.2022 по 05.07.2022 у ОСОБА_8 невідома особа викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02»;

- протоколом огляду місця події від 11.07.2022 з фототаблицею згідно з яким, ОСОБА_4 самостійно надав слідчому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02», який викрав з будинку ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № СЕ-19/112-22/4961-ТВ від 22.07.2022 з ілюстративною таблицею, яким визначено ринкову вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A02», яка складає 3830 грн;

- протоколом огляду предметів від 25.08.2022, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A02» належний ОСОБА_8 ;

- постановою про визнання та здачу речових доказів від 25.08.2022, згідно з якою мобільний телефон марки ««Samsung Galaxy A02», визнано речовий доказом у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, у судовому засіданні досліджені й інші письмові докази, а саме витяги з ЄРДР від 11.07.2022 та рапорти працівників поліції,які хоча і не доводять та не спростовують винуватість підозрюваного, однак підтверджують правомірність проведених слідчих дій та допустимість зібраних у даному кримінальному провадженні доказів.
При цьому, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 281 від 06.09.2022, ОСОБА_4 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-71.1). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінує мого правопорушення ОСОБА_4 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.
На переконання суду досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про те, що вказані докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. Так, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.
При цьому, суд не бере до уваги копію вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.11.2018, який наданий стороною обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Так, відповідно до ст. 89 КК України, ОСОБА_4 є особою яка не має судимостей, оскільки судимість за вказане кримінальне правопорушення погашене. З урахуванням наведеного, суд уважає, що наданий стороною обвинувачення доказ, жодним чином не стосується судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 .
Заслухавши в судовому засіданні прокурора, потерпілого ОСОБА_5 , законного представника, захисника-адвоката, дослідивши надані стороною кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечні діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 281 від 06.09.2022, ОСОБА_4 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-71.1). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінує мого правопорушення ОСОБА_4 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.
У відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки… ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
У відповідності до вимог частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Суд ураховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-71.1). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні до інкримінує мого правопорушення ОСОБА_4 необхідно вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.
На підставі вищевикладеного, суд уважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечних діянь, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів відносяться до процесуальних витрат.
Системний аналіз норм глави 8 КПК України свідчить про те, що сторони кримінального провадження не завжди можуть розраховувати на компенсацію понесених ними процесуальних витрат.
Так, частина перша статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 124 КПК України фактично передбачає випадки, коли понесені сторонами процесуальні витрати можуть бути перерозподілені. Так, витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого лише у випадку ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат у випадку застосування примусових заходів медичного характеру чинний КПК України не регулює.
Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (ч. 2 ст.124 КПК України), суд уважає, що витрати по справі за проведення судових експертиз необхідно віднести за рахунок держави
Керуючись ст. 100, 124, 349, 369-372, 503-513 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Речові докази:
- велосипед марки Discovery 27.5 AMULET Vbr Рама-17 ST 2021(М), мобільний телефон марки « Fly» FF178, які передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його володінні;
- телефон марки «Samsung Galaxy A02», який передано потерпілій ОСОБА_8 , залишити у її володінні.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя:/підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Помічник голови

Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_10

Копію засвідчено «___»________________2022 року.