Справа №522/7809/22
Провадження № 1-кп/522/1901/22

УХВАЛА

15 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флора, Красноокнянського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
В підготовчому судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що на теперішній час наявний ризик, передбачений п.п. 1,5 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається те, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення,.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, і заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.
Обвинувальний акт підсудний Приморському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.
Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.
Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України, немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.
При цьому, судом враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, неодружений, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 393 КК України, а саме втеча з місця позбавлення волі або з-під варти, та вважає, що останній може переховуватись від суду, схильний до вчинення злочинів, у зв`язку із чим, вважає, що дійсно існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 є запобігання спробам переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинувального акту до судового розгляду та задоволення клопотання прокурора про подовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 217, 314, 316 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 13.11.2022 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 : провадження по справі 1-кп/522/1901/22.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до суду;
2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 15.09.2022 року.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

15.09.2022