ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6529/22
провадження № 1-кп/753/1356/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000925 від 22.03.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.10.2001р. Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі;

-09.07.2009р. Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2022 протягом дня ОСОБА_5 разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 , перебували за місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої. В подальшому між останніми виник словесний конфлікт. З метою припинення вищевказаного конфлікту ОСОБА_6 вибігла з квартири за місцем проживання та зайшла до сусідки з квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 .
В подальшому, 22.03.2022 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 з метою продовження конфлікту із своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 став стукати до дверей кварти АДРЕСА_3 , та коли його впустили до вищевказаної квартири намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Однак, мешканка квартири ОСОБА_7 намагалася зупинити дії ОСОБА_5 . Після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт в результаті якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс декілька хаотичних ударів кулаками обох рук в область голови, рук та тулуба потерпілої, спричинивши таким чином останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на задній поверхні лівої кисті та передпліччі та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді масивного синця на обличчі, що охоплює більшу поверхню обличчя, розповсюджується на бічні поверхні голови до вушних раковин (покриває передню їх поверхню) та донизу на шию ( практично циркулярно на всьому її протязі, за виключенням ділянки по передній поверхні верхньої третини шиї зліва), чотирьох забійних ран на голові, масивного субкон`юктивального крововиливу на правому очному яблуці, масивного просочуючого крововиливу у м`які покриви голови на всьому їх протязі, підапоневротичної гематоми у лобовій ділянці зліва, крайового осколкового перелому нижньої стінки правої очниці в ділянці тіла та дуги виличної кістки, з незначною патологічною рухливістю виличної кісти; перелому правого вилично-верхньощелепного шва, перелому стінок правої верхньощелепної пазухи з гемо синусом; гострої правобічної субдуральної гематоми, правобічного обмежено-дифузного субарахноїдального крововиливу; незначних нашарувань пухких пластинчастих згортків крові у середині черепній ямці справа.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпіла померла.
Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми з ушкодженням м`яких покривів голови, кісток обличчя, крововиливами під оболонки головного мозку з розвитком у перебігу набряку-набухання головного мозку з вторинними порушеннями мозкового кровообігу (у тому числі у стовбурному відділі).
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні інкримінованого криминального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та суду пояснив, що дійсно 22.03.2022 р надвечір у нього виник конфлікт зі співмешканкою ОСОБА_6 , внаслідок чого остання пішла з квартири до сусідки ОСОБА_9 . Через деякий час він піщов до сусідки з метою забрати ОСОБА_10 та постукав у двері квартири. Двері квартири ОСОБА_11 йому відкрила ОСОБА_12 , він зайшов у квартиру і побачив у коридорі ОСОБА_13 , яка посміхалась. Між ним і ОСОБА_14 виник конфлікт під час якого від брав її за руку, після чого ОСОБА_14 вийшла з квартири та закрила зовні квартиру на замок. В цей час із кімнати вийшла потерпіла ОСОБА_11 на ходунках, почала щось говорити, а потім не втримавши рівновагу, стала падати на підлогу, ударившись головою об стіну. Особисто він потерпілу не бив та не заподіював тілесних ушкоджень, від яких у подальшому настала смерть потерпілої. Просив суд ухвалити виправдувальний вирок.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого криминального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується сукупністю доказів, досліджених та підтверджених у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що 22.03.2022 р. в неї виник конфлікт з її цивільним чоловіком ОСОБА_5 . Щоб уникнути конфлікту вона пішла до сусідки ОСОБА_7 , так як була з нею в гарних відносинах. Коли вона перебувала у квартирі потерпілої, почула стук у двері та пішла відкрити їх, оскільки ОСОБА_5 прийшов її забрати. В цей час підійшла сиділка Ліля / ОСОБА_14 / та в них з обвинуваченим почався словесний конфлікт. Після цього ОСОБА_14 вискочила швидко з квартири та зачинила двері на замок. Стверджувала, що вона з ОСОБА_15 хотіли вийти з квартири, однак не було ключів щоб відчинити двері. Після цього вона деклька разів зателефонувала сиділці Лілі, щоб вона відчинила двері. Обвинувачений почав нервувати, в цей час вийшла до коридору ОСОБА_7 на ходунках та в них з обвинуваченим також відбувся словесний конфлікт. Після цього ОСОБА_5 висмикнув в ОСОБА_7 ходунки та вона втратила координацію, внаслідок чого впала та вдарилась головою об стіну. Через деякий час приїхала поліція та зайшовши до квартири, вони затримала ОСОБА_5 . Свідок стверджувала, що вона не бачила, щоб обвинувачений наносив удари потерпілій ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що вона була доглядальницею за потерпілю ОСОБА_7 та 22.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_4 , прибирала в коридорі. Коли вона вже заходила до квартири - побачила сусідку ОСОБА_16 /, яка повідомила їй , що посварилась з чоловіком / ОСОБА_8 / і вони зайшли до квартири ОСОБА_7 . Через деякий час вони почули сильний стук у двері, одразу зрозуміли, що це ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_12 підійшла до дверей та відкрила їх. ОСОБА_8 одразу підбіг до неї та сильно штовхнув, від чого вона впала. Після цього вона, побоюючись застосування до неї насильства збоку ОСОБА_8 , вибігла з квартири без взуття, зачинивши її на замок, та викликала поліцію.

З рапорту ст. о/у ВКП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві вбачається, що 22.03.2022 року був здійснений виїзд по вказівці чергового Дарницького УП за адресою: АДРЕСА_5 , де за попередньою інформацією ОСОБА_5 побив гр. ОСОБА_7 , який був затриманий працівниками поліції на місці злочину /а.с. 35/.

В ході огляду місця події від 22.03.2022 було оглянуто житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_5 . та було вилученозмиви з рук ОСОБА_17 , змиви речовини бурого кольору з підлоги, змиви з ходунка, рушник зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору /а.с.45-46/.

Постановою слідчого від 21.06.22 вказані предмети було визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21.06.2022 року /а.с. 54-56/.
З рапорту ст. оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві вбачається, що 4.04.22 був здійснений виїзд по вказівці чергового Дарницького УП за адресою:АДРЕСА_6 , де було встановлено , що потерпіла ОСОБА_7 , яка була доставлена 22.03.2022 року з чисельними травмами - померла /а.с. 63/.

Відповідно до протоколу від 04.04.20122 р. був оглянутий труп ОСОБА_7 з наявними чисельними синцями та саднами в області обличчя, голови, шиї, передпліч обох рук /а.с.64-68/.

Дослідженням висновку судово-медичної експертизи № 021-1231-2022 від 21.06.2022 року встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого, вчинених за обставин, які досліджуються судом, потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на задній поверхні лівої кисті та передпліччі та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді масивного синця на обличчі, що охоплює більшу поверхню обличчя, розповсюджується на бічні поверхні голови до вушних раковин (покриває передню їх поверхню) та донизу на шию ( практично циркулярно на всьому її протязі, за виключенням ділянки по передній поверхні верхньої третини шиї зліва), чотирьох забійних ран на голові, масивного субкон`юктивального крововиливу на правому очному яблуці, масивного просочуючого крововиливу у м`які покриви голови на всьому їх протязі, підапоневротичної гематоми у лобовій ділянці зліва, крайового осколкового перелому нижньої стінки правої очниці в ділянці тіла та дуги виличної кістки, з незначною патологічною рухливістю виличної кісти; перелому правого вилично-верхньощелепного шва, перелому стінок правої верхньощелепної пазухи з гемо синусом; гострої правобічної субдуральної гематоми, правобічного обмежено-дифузного субарахноїдального крововиливу; незначних нашарувань пухких пластинчастих згортків крові у середині черепній ямці справа.
При судово-медичному дослідженні трупа також було виявлено смуги тиснення на нижній поверхні півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору; вторинні вогнищеві дрібні пухкі діапедезні крововиливи по паравазальним просторам з набряк-набуханням речовини півкуль та стовбура головного мозку. Усі виявлені на трупі тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів). Характер ушкоджень їх зовнішній вигляд , гістологічні дані (розвиток клітинних реакцій в травмованих тканинах), дані обстеження та клінічного спостереження у стаціонарі вказують на те, що усі ушкодження могли виникнути приблизно в один термін, незадовго до госпіталізації потерпілої. Тілесні ушкодження у сукупності формують комплекс закритої черепно-мозкової травми, яка виникла від багаторазової ударної дії тупого(тупих) предмету(предметів) в ділянку голови, мають ознаку тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між тілесними ушкодженнями та у сукупності формують закриту черепно-мозкову травму та смертю, що настала вбачається примяй причинно-наслідковий зв`язок. Виходячи з кількості слідів локальної дії тупого(тупих) предмету(предметів) на м`яких тканинах голови загальна кількість травмуючих дій складає не менше п`яти. Тілесні ушкодження, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень , у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.Смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми з ушкодженням м`яких покровів голови, кісток обличчя, крововиливами під оболонки головного мозку з розвитком у перебігу набряку-набухання головного мозку з вторинними порушеннями мозкового кровообігу (у тому числі у стовбурному відділі)/а.с. 72-77/ .
Дослідженням висновку експертного дослідження №082-583-2022 встановлено, що при визначенні групової належності в крові трупа ОСОБА_7 ,1930 р.н. виявлені антиген Н та ізогемаглютинін анти-А, які властиві групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В/а.с. 78/.
Згідно висновку експертного дослідження №061-467-2022 шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_7 встановлено вогнищеві дрібні пухкі діапедезні крововиливи по паравазальним просторам з набряк-набуханням речовини півкуль та стовбура представлених препаратів головного мозку, та розсіяно у субарахноїдальному просторі біля судинних сплетень м`якої мозкової оболонки. Розповсюджений крововилив у субдуральному просторі та осередковий дрібний у субарахноїдальному просторі препарату великої півкулі, зі слабо вираженою реакцією у стадії резорбції. Внутрішньотканинна гематома у препараті №1) «м`які тканини з крововиливом з лобової ділянки зліва» та осередкові дрібні зливні крововиливи у препараті «м`які тканини з крововиливом з ділянки перелому правої очниці», з деструктивним розшаруванням та геморагічним некрозом гістологічних структур у товщі геморагій, у стадії резорбції та початком організації. Поширений спазм та малокров`я артерій міокарда та епікарда з атеросклерозом їх стінок; ділянки чергування контрактур та атонічно змінених волокон з фокусами дистрофії кардіоміоцитів по типу міоцитолізису в міокарді. Серозний набряк-імбібіція легень. Початкові прояви автолітичних змін з судинним повнокров`ям та порушенням реологічних властивостей крові у внутрішніх органах: внутрішньосудинний стаз та сладж еритроцитів з явищами дисоціації. Системний атеросклероз. Хронічна ішемічна кардіоміодистрофія з дрібновогнищевим замісним та осередками периваскулярно-стромогенного кардіосклерозу з гіпертрофією міокарда та вогнищевим інтерстиціальним ліпоматозом у субепікардіальному шарі міокарда. Осередки кардіального портального цирозу печінки. Осередки артеріо-гломерулонефросклерозу з фокусами дрібних ретенційних кіст в нирці. Ознаки жирової дистрофії підшлункової залози зі стромальним панкреофіброзом/а.с.79-80/.
Дослідженням висновку експерта № 081-104-2022 від 06.05.2022 р. встановлено, що на змивах з підлоги в квартирі, вилучених в ході огляду місця події, була виявлена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_7 / а.с. 83-86/.

Дослідженням висновку експерта № 081-103-2022 від 05.05.2022 р. встановлено, що на змивах з обох рук ОСОБА_5 виявлена кров людини з антигенами В і Н, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_7 /а.с. 87-91/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України у судовому засіданні підтверджена повністю.

При цьому судом повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Обговорюючи позицію обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримнінованого злочину не визнав, суд не приймає до уваги його твердження в тій частині, що він не наносив потерпілій тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть, оскільки така позиція повністю спростовується сукупністю вище викладених доказів, які як в цілому, так і в деталях узгоджуються між собою, при цьому твердження обвинуваченого в тій частині, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження під час падіння внаслідок втрати рівноваги спростовується висновком СМЕ, згідно якого, виходячи з кількості слідів локальної дії тупого(тупих) предмету(предметів) на м`яких тканинах голови загальна кількість травмуючих дій / нанесених ударів/ складає не менше п`яти, що об`єктивно свідчить, що обвинуваченим потерпілій під час побиття було заподіяно не менше п`яти ударів в область обличчя та голови.
Суд також не приймає до уваги позицію захисника на підтвердження позиції обвинуваченого, який стверджував про відсутність прямих доказів винватості обвинуваченого у справі, оскільки, на думку суду, така позиція грунтується на особистій оцінці захисником наявності відсутності доказів, яка повністю суперечить їх об`єктивному аналізу, викладеному судом у мотивувальній частині вироку.
Суд також не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_6 , яка стверджувала, що знаходячись на місці скоєння злочину, вона не бачила, як обвинувачений наносив удари потерпілій, оскільки на момент скоєння злочину свідок була співмешканкою, а пізніше уклала шлюб з обвинуваченим, що свідчить про те, що свідок є зацікавленою особою у справі.
А в цілому позицію обвинуваченого суд розцінює, як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин у повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Скоєний обвинуваченими злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, передбачених ст. 66 України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст. 67 КК України суд визнає вчиненння кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також рецидив злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, позицію потерпілої ОСОБА_18 , яка наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді максимального позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 10 /десять / років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 22.03.2022р.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази :

-змиви речовини бурого кольору з підлоги, змиви з ходунка, рушник зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_5 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 011154 від 21.06.2022 р. знищити;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1