ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4119/21 Номер провадження 11-кп/814/344/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000113 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Нові Санжари, Полтавської області, студент 2-го курсу Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», не одружений, не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 до неповнолітнього ОСОБА_7 та законних представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування завданих збитків кримінальним правопорушенням задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно на користь ОСОБА_9 матеріальні збитки в сумі 1345 грн. 85 коп., моральну шкоду в сумі 1500 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 5 000 грн., а всього: 7 845 грн. 84 коп., в решті позовних вимог відмовлено за недоведеністю.
Вирішено долю речових доказів.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:
08 лютого 2021 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на спільній кухні гуртожитку Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», що за адресою: вул. Коваля, 3А в м. Полтава, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та конфлікту з ОСОБА_9 , який виник через зроблене йому зауваження про дотримання порядку на кухні, з метою помсти, вирішив заподіяти ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та умисно завдав два удари долонею правої руки по обличчю потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_9 руками за тулуб, перекинув через себе та повалив на підлогу, сів на нього зверху та наніс не менше п`яти ударів кулаками правої та лівої руки по голові, обличчю, та два удари кулаком правої руки в ділянку лівого вуха та передпліччя ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою лівої вушної раковини, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синців шкіри передпліч, які кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я..
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду потерпілим ОСОБА_9 подана апеляційна скарги в якій він ставить питання про скасування вироку суду, постановлення нового вироку, яким застосувати більш суворе покарання у вигляді обмеження волі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції застосував м`яке покарання, не пов`язане з обмеженням волі, не врахував, що обвинувачений не розкаявся у вчиненому проступку, не просив вибачень у потерпілого, не надав кошти на лікування, наявність у обвинуваченого негативної поведінки , та зухвала поведінка в судовому засіданні.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Апелянт будучи належним чином повідомленим про дату розгляду його апеляційної скарги в судове засідання не зявився і про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявна заява потерпілого про розгляд його апеляційної скарги, яку він підтримує, без його участі.

Обвинувачений та його захисник апеляційні вимови потерпілого вважають безпідставними.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, так як такий вид покарання як обмеження волі не може бути застосовано до неповнолітнього обвинуваченого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимогст.ст.50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, кваліфікується як кримінальний проступок, дані про особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, прийняв обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність оьчставин, що обтяжують паокарання, вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

Крім того, призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України за своїм видом цього Кодексу, узгоджується з роз`ясненнями які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судом враховано і досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства за умови, здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів спрямованих на протиправність та запобігання вчинення кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, врахувавши, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням вище викладеного, тяжкість злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, особу винної, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн, яке є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про невідповідність призначеного покарання є безпідставними, так як всупереч доводам апелянта та відповідно до вироку суду обвинувачений визнавав свою вину, щиро каявся в судовому засіданні та просив вибачення у потерпілого.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі, як вид покарання, до неповнолітніх не застосовується.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив інкримінований проступок 08 лютого 2021 року, тобто на момент вчинення кримінального проступку ОСОБА_7 був неповнолітнім а тому і в цій частині доводи потерпілого є неспроможними.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а призначене покарання відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 3-х місяців з моменту проголошення судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4