Номер провадження 11-кп/816/675/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому зсіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2021 року, про застосування до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходу дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць, -

ВСТАНОВИЛА:

11.11.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшли матеріали подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_8 про переведення строком на 1 місяць до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_7 , відносно якого інші заходи виховного впливу були безуспішними, який під час відбування покарання виявляє високий ступінь соціально-педагогічної занедбаності, потяг до продовження протиправної поведінки, не проявив готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки, може негативно впливати на процес виправлення інших засуджених.

29.11.2021 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказане подання задоволено та до засудженого ОСОБА_7 застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць.

Не погодившись з таким судовим рішенням захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог вказував, що засудженому ставиться у провину дисциплінарний проступок відмова від виконання двогодинного відпрацювання згідно з графіком за жовтень 2021 року, який він вчинив 01.11.2021 року, однак суд вийшов за межі формулювання проступку і зазначив, що засудженому згідно з графіком за листопад 2021 року було запропоновано відпрацювати двогодинне чергування, чого в поданні начальника установи немає. Більше того, суд витребовував графік чергувань за жовтень 2021 року. згідно з яким ОСОБА_7 не мав обов`язків виконувати будь-які роботи 01.11.2021 року.

Також, звертав увагу на те, що суд зазначив в ухвалі, що засуджений не спростував вчиненого ним порушення, тоді як цього засуджений робити не зобов`язаний, оскільки його провину зобов`язаний довести персонал установи виконання покарань.

Щодо робіт з благоустрою колонії і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених та щодо допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, то захисник зазначав, що їх засуджений виконував в порядку черговості в неробочий час і не більш як дві години в день, при тому, що праця засуджених є добровільною.

Вважав, що суд не врахував того, що засуджений ОСОБА_7 від виконання робіт з благоустрою не відмовлявся і був готовий приступити до робіт іншого характеру. Крім цього, засудженого не забезпечили правом на захист і не врахували стан його здоров`я, так як довідка начальника медичної частини ДУ «СВК (№116)» носить загальний характер і не містить інформації щодо відсутності протипоказань у ОСОБА_7 до виконання запропонованого виду відпрацювання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити начальнику установи виконання покарань у застосуванні заходу дисциплінарного впливу, вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було встановлено те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.09.2017 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 14.03.2018 року (а.о.с. 14-15, 22).

Також встановлено те, що з 05.09.2020 року ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія №116», за час відбування характеризується негативно, має 17 стягнень, 4 з яких у вигляді поміщення до ДІЗО, 1 переведення до приміщення камерного типу. Стягнення не зняті та не погашені, заохочень не має. В установі не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням працювати, до праці ставиться негативно, а тому вдміністрація установи не вбачає можливості свідомого дотримання засудженим загальних норм поведінки (а.с.2-3).

Згідно рапортів співробітників колонії 01.11.2021 року близько 14:00 год вбачається, що ОСОБА_7 було запропоновано згідно графіку 2-х годинного відпрацювання на листопад 2021 року, затвердженого начальником установи, відпрацювати 2-х годинне чергування, а саме підмести сходи з першого поверху ДІЗО до другого поверху прогулянкового дворику. При цьому, засуджений був забезпечений робочою формою одягу та необхідним інвентарем для прибирання, але виконувати законні вимоги адміністрації та приступити до прибирання відмовився, сказав, що йому потрібен адвокат. Від надання письмових пояснень по даному факту засуджений відмовився (а.с.11-13).

Також, з матеріалів вбачається, що засудженого ОСОБА_7 01.11.2021 року було ознайомлено з вимогами ст.63 Конституції України, запропоновано надати письмове пояснення. Однак від надання письмового або будь-якого іншого пояснення засуджений відмовився, про що складено відповідний акт (а.с. 14).

08.11.2021 року ОСОБА_7 письмово було повідомлено про проведення 09.11.2021 року засідання дисциплінарної комісії по розгляду вчиненого дисциплінарного правопорушення (а.с.15).

З витягу з протоколу № 111 від 09.11.2021 року засідання дисциплінарної комісії Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» з розгляду матеріалів про правопорушення у відношенні засудженого ОСОБА_7 вбачається, що дисциплінарна комісія прийняла рішення про притягнення ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць (а.с.7).

Рішенням дисциплінарної комісії установи про накладення стягнення від 09.11.2021 року ОСОБА_7 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді переведення в ПКТ строком на 1 місяць (а.с.8).

Також, судом першої інстанції досліджено відеозапис, наданий Державною установою «Сумська виправна колонія № (116)» та встановлено, що на ньому зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_7 дисциплінарного проступку (а.с.18).

Не залишив поза увагою суд першої інстанції і медичну довідку від 09.11.2021 року відповідно до якої засуджений ОСОБА_7 пройшов медичне обстеження при МЧ Сумської ВК №116, на момент огляду гострої терапевтичної паталогії не виявлено, без видимих тілесних ушкоджень (а.с.17).

Стаття 131-1 КВК України регламентує поняття дисциплінарного проступку, зокрема, згідно із частини 1 цієї норми закону, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

У відповідності до ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Відповідно до ч.6 ст.135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що вказаними доказами в повному обсязі підтверджено, що засуджений ОСОБА_7 категорично відмовився виконувати встановлену законодавством вимогу персоналу установи, а саме підмести сходи з першого поверху ДІЗО до другого поверху прогулянкового дворику згідно графіку 2-х годинного відпрацювання на жовтень 2021 року, затвердженого начальником установи.

Отже, засудженим скоєний дисциплінарний проступок: протиправне, винне діяння, що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою, а саме: відмова засудженого ОСОБА_7 01.11.2021 року о 14:00 год виконати встановлені законодавством вимоги приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі.

Крім того, як правильно зауважив суд, засуджений у судовому засіданні вчинення проступку фактично підтвердив, оскільки сам пояснював, що дійсно не приступив до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, оскільки за весь час відбування покарання в ДУ «СВК №116», за 2 роки йому не повідомляли про його обов`язки по 2-годинному відпрацюванню, і не заперечував того, що відпрацьовувати на промзоні не може, оскільки запропонований вид робіт та місце прибирання принижує його честь і гідність.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі формулювання проступку і зазначив, що засудженому згідно з графіком за листопад 2021 року було запропоновано відпрацювати двогодинне чергування, чого в поданні начальника установи немає, оскільки засудженому ставилась у відмова від виконання двогодинного відпрацювання згідно з графіком за жовтень 2021 року, то колегія суддів вважає, що в даному випадку суд допустив описку в мотивах свого рішення, однак ця обставина не є «виходом за межі обвинувачення» і жодним чином не спростовує встановлених обставин, а саме - відмова від виконання двогодинного відпрацювання.

Щодо доводів засудженого, про які також вів мову захисник в апеляційній скарзі, щодо незадовільного стану здоров`я, що унеможливлювало виконання робіт по прибиранню, то вони були предметом дослідження суду першої інстанції, однак свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли, оскільки з наданих журналу обліку відвідувань ДІЗО, виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що як 01.11.2021 року, так і під час перебування в ДІЗО з 26.10.2021 року по 06.11.2021 року, ОСОБА_7 за медичною допомогою не звертався; має захворювання гіпертонічна хвороба ІІ ст., І ст., ризик низький; станом на 25.11.2021 року загальний стан здоров`я засудженого задовільний, покази до госпіталізації та лікування в закладах охорони здоров`я відсутні.

Адміністрацією ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116») доведені усі ознаки дисциплінарного проступку, вчиненого засудженим ОСОБА_7 , процедура дисциплінарного провадження дотримана, засуджений був присутнім на засіданні дисциплінарної комісії, надавав свої пояснення щодо інкримінованого порушення.

Під час судового розгляду даного подання захист ОСОБА_7 здійснював професійний адвокат, а тому стверджувати про порушення засудженого права на захист колегія суддів не може.

Щодо доводів захисника про різну дату затвердження графіків 2-годинного відпрацювання засуджених відділення СПС №4 на листопад 2021 року, наданого суду та пред`явленого ОСОБА_7 , то вони також були предметом дослідження суду першої інстанції, та суд правильно звернув увагу на пояснення представника установи виконання покарання в яких він вказував, що затвердження одного з графіків в.о. начальника установи, а іншого начальником, враховуючи наявну однакову інформацію щодо дат відпрацювання ОСОБА_7 , не є обставиною, що виключає наявність в діях засудженого складу інкримінованого дисциплінарного проступку.

Вказаний графік чергування розміщений у відділення СПС №4, доступний для ознайомлення всім засудженим, був доведений до відома ОСОБА_7 01.11.2021 року, що вбачається з наданого суду відеозапису, а тому відсутність підпису засудженого на підтвердження ознайомлення з графіками чергування також не свідчить про відсутність в його діях дисциплінарного проступку.

З огляду на викладене, враховуючи, що вчинення засудженим ОСОБА_7 дисциплінарних проступків носить систематичний характер, після раніше застосованих до нього заходів впливу належні висновки для себе він не зробив, на шлях виправлення ставати не бажає, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 має нести відповідальність за вчинений ним дисциплінарний проступок.

При застосуванні дисциплінарного стягнення до ОСОБА_7 за вчинений дисциплінарний проступок суд врахував тяжкість і характер проступку засудженого, і дійшов правильного висновку, що достатнім строком для впливу на поведінку засудженого та зміни її в позитивній бік, буде переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць, що в повній мірі відповідає тяжкості і характеру проступку.

Істотних порушень вимог кримінального-процесуального закону при винесенні судом першої інстанції судового рішення, колегією суддів не встановлено, а інших доводів які б стали підставою для задоволення вимог скарги захисника апелянтом не вказано.

За таких обставин, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2021 року є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2021 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_8 та якою застосовано до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4