1Справа № 335/2120/22 1-кп/335/488/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 04.03.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який є громадянином України, не одружений, дітей на утриманні не має, проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, на посаді стрільця 2 відділення 2 патрульного взводу 2 патрульної роти 4 патрульного батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 413 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 280 від 10.11.2021 призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 патрульного взводу 2 патрульної роти 4 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, 27 лютого 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від несення служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, самовільно, без поважних причин, залишив місце несення служби пост на околиці АДРЕСА_3 в районі пам`ятника козаку Мамаю біля залізничної естакади, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби чи до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не приймав.

Таким чином, 27 лютого 2022 року солдат строкової військової служби ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно, покинув місце служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України пост на околиці АДРЕСА_2 траса Т08.06 в районі пам`ятника козаку Мамаю біля залізничної естакади.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, який кваліфікується, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_4 якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 280 від 10.11.2021 призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 патрульного взводу 2 патрульної роти 4 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, порядок зберігання військового майна та боєприпасів, діючи всупереч вимог законодавства, якими регламентований порядок зберігання військового майна та боєприпасів, в умовах воєнного стану втратив ввірене йому для службового користування військове майно та боєприпаси внаслідок порушення правил їх зберігання.

Так, 24.02.2022 ОСОБА_4 отримав у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 стрілецьку зброю Автомат АКМ-74, боєприпаси до нього у вигляді патронів калібру 7,62 мм. (набої зразка 43 року з трасуючою кулею Т-45), а також військове майно у вигляді магазинів до автомату АКМ в кількості 4 шт., протикульовий шолом «Каска-1М» та бронежилет «Корсар МЗМ 1-4» 4 класу захисту.

Після цього, 26 лютого 2022 року 4 патрульний батальйон військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було передислоковано до АДРЕСА_2 та визначено місцем несення служби - пост на околиці АДРЕСА_2 , траса Т08.06 в районі пам`ятника козаку Мамаю біля залізничної естакади.

У подальшому, 27 лютого 2022 року, близько 10 години, в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від несення служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, самовільно, без поважних причин, залишив місце несення служби пост на околиці АДРЕСА_3 в районі пам`ятника козаку Мамаю біля залізничної естакади, при цьому не виконав вимоги керівних документів, щодо збереження боєприпасів та військового майна, внаслідок чого, вчинив втрату ввірених йому для службового користування боєприпасів у вигляді патронів калібру 7,62 мм. (набої зразка 43 року з трасуючою кулею Т-45) у кількості 90 шт., вартістю 0,20 грн. за штуку, на загальну суму 18.00 грн. та військового майна у вигляді магазинів до автомату АКМ в кількості 3 шт. вартістю 9,34 грн. за 1 штуку на загальну суму 28,02 грн., протикульовий шолом «Каска-1М» вартістю 2170 грн. та бронежилет «Корсар МЗМ 1-4» 4 класу захисту вартістю 5800 грн., а всього на загальну суму 8016,02 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 413 КК України, який кваліфікується, як втрата ввірених для службового користування бойових припасів та іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинені в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено у межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, форму вини за кримінальними правопорушеннями, визнав себе винним у інкримінованих йому злочинах, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, як пояснив ОСОБА_4 27.02.2022 він залишив місце несення служби, оскільки він злякався бойових дій, морально був не готовим до проходження служби у період воєнного стану, а також переживав за своїх батьків, які проживають у м. Києві, де на той час велись бойові дії, та мав намір до них повернутися. У цей день його з місця несення служби на таксі забрав чоловік, та відвіз до себе додому, де він провів декілька днів. Після цього він придбав залізничний квиток з м. Запоріжжя до м. Києва, з метою навідати батьків, і на залізничному вокзалі був зупинений працівниками поліції, які його відвезли до військової частини.

Ввірене йому військове майно він залишив у гаражі чоловіка, який його забирав з місця несення служби.

Зазначив, що він розкаюється у тому, що залишив місце несення служби та своїх товаришів, має намір у подальшому проходити військову службу, захищати Батьківщину, і на сьогодні він морально до цього готовий.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 3 ст. 413 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, а інший до злочину середньої тяжкості, які посягають на встановлений порядок несення військової служби, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочинів внаслідок душевного хвилювання, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнавав свою винуватість у скоєнні злочину, своїми активними діями сприяв органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин вчинення злочину, і на даний час має намір продовжити проходити військову службу.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, 18 повних років, є військовослужбовцем, проходить строкову військову службу з листопада 2021 року, за місцем служби характеризується негативно, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, на утриманні дітей не має.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, його негативного ставлення до скоєного, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням даних про його особу, що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. ст. 66, 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 408 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, у виді 4 місяців арешту із відбуванням на гауптвахті, а за ч. 3 ст. 413 КК України у виді 2 місяців арешту із відбуванням на гауптвахті.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених судом за цим вироком покарань, у виді 6 місяців арешту із відбуванням на гауптвахті.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним у майбутньому нових злочинів.

Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу прокурором не заявлено, а відтак відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України та ч. 3 ст. 413 КК України, і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 408 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 місяців арешту із відбуванням на гауптвахті, за ч. 3 ст. 413 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 місяців арешту із відбуванням на гауптвахті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених судом покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту із відбуванням на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-протикульовий шолом «Каска-1М» та бронежилет «Корсар МЗМ 1-4» 4 класу захисту, передані на відповідальне зберігання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити у цій військовій частині.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1