Справа № 347/871/22
Провадження № 11-сс/4808/199/22
Категорія ст. 303 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою: визнати бездіяльність СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, протиправною; зобов`язати СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення щодо ОСОБА_6 ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, про що повідомити ОСОБА_6 ; зобов`язати СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області визнати ОСОБА_6 потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, скоєного відносно нього ОСОБА_7 .

Посилається на те, що 26 травня 2022 року він як представник ОСОБА_6 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КУпАП, вчинене ОСОБА_7 , до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, однак всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України відповідні відомості не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування не розпочато. 31 травня 2022 року він звернувся в порядку ст. ст. 303-307 КПК України до слідчого судді суду першої інстанції зі скаргою, однак її 13 червня 2022 року залишено без задоволення.

Вважає таке рішення слідчого судді необ`єктивним, таким, яке прийнято з порушенням норм матеріального права. Заперечує посилання слідчого судді на те, що вже наявні відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в даній ситуації, як і пішохід, так і водій мотоцикла отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, тому, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася по вині пішохода, то водій просто не буде притягнутий до кримінальної відповідальності, а винний в отриманні тілесних ушкоджень середньої тяжкості водієм пішохід, уникне відповідальності, адже останній не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Посилання слідчого судді на позиції Верховного Суду в постановах від 24 березня 2020 року у справі № 130/720/17 та від 26 травня 2020 у справі № 523/12810/15-к, на його думку, є недоречним, оскільки в цих справах вирішувалися питання щодо вини саме водіїв, які не отримували тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відносно доводів органу досудового розслідування слідчому судді про те, що незаконні дії пішохода, які призвели до отримання водієм транспортного засобу тілесних ушкоджень необхідно кваліфікувати за ст. 291 КК України, стверджує, що відповідальність за цією статтею настає виключно при отриманні потерпілим тяжких тілесних ушкоджень або при настанні смерті потерпілого, а ст. 128 КК України передбачає кримінальну відповідальність за злочинну самовпевненість, яка може також бути кваліфікована і в діях пішохода, наслідком яких є отримання водієм тілесних ушкоджень середньої тяжкості, при умові причинного зв`язку між ними. Зауважує, що ОСОБА_6 , перебуваючи в статусі заявника у кримінальному провадженні № 0000059 від 31 березня 2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України, позбавлений прав, передбачених ст. 56 КПК України, і не може отримати статус потерпілого в провадженні, позбавлений права на захист та не може ініціювати проведення будь-яких процесуальних дій. Зазначає, що у випадку оголошення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, або закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, та відтак реєстрації кримінального провадження за ст. 128 KK України, де потерпілим буде ОСОБА_6 , це негативно вплине на кримінальне провадження, оскільки через значний термін часу і частина доказів може бути втрачена.

Наголошує на порушенні конституційних прав ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2022 року залишено без задоволення скаргу представника ОСОБА_5 на бездіяльність СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 31 березня 2022 року за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 26 травня 2022 року скаржником було подано до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України відносно ОСОБА_7 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою скаржника не були внесені у порядку ст. 214 КПК України, зважаючи на вже наявні відомості в реєстрі за вказаним у заяві фактом дорожньо-транспортної пригоди та здійснення в межах цього кримінального провадження досудового розслідування. Відповідно п. 5. ч. 5 ст. 214 КПК України: до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Цим вимогам заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від 26 травня 2022 року відповідає, але наявність чи відсутність складу певного кримінального правопорушення може бути встановлена лише шляхом здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження. Оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин заяви є неприпустимою. Слідчий суддя зауважив, що він не наділений повноваженнями перебирати на себе функції сторони обвинувачення та вирішувати питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке повідомлено у заяві скаржника, чи давати вказівки про кваліфікацію кримінального правопорушення при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Правом визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні, наділений реєстратор. Зауважив на правові висновки Верховного Суду в постановах від 24 березня 2020 року у справі № 130/720/17, та від 26 травня 2020 року у справі № 523/12810/15-к щодо дій (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, і неналежного (у тому числі невинного) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), причинного зв`язку з наслідками, що настали. Зазначив, дії учасників події дорожньо-транспортної пригоди можуть бути відповідно кваліфіковані в межах вже наявного кримінального провадження, в тому числі - шляхом проведення судових експертиз. Крім того, ОСОБА_6 і так є заявником у цьому кримінальному провадженні і за змістом ст. 303 КПК наділений правом на оскарження, зокрема, рішень щодо закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, оскарження недотримання процесуальних строків.

ОСОБА_6 , його представник ОСОБА_5 та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, не з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Представник ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_6 та його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти судове рішення за результатами письмового провадження без участі сторін.

Вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_5 наголошує на тому, що уповноваженою особою не внесено відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, а відомості, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, по суті визначають межі досудового розслідування.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду скарги представника ОСОБА_5 з`ясовано, що він 26 травня 2022 року звернувся до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про кримінальне правопорушення (а.п. 4-9). В своїй заяві просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.

За змістом заяви представник ОСОБА_5 посилається на те, що 30 березня 2022 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Дніпро-11», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Косів по вул. Дружби в напрямку с. Смодна Косівського району, здійснив наїзд на похода ОСОБА_7 , в результаті чого обоє отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП «Косівська ЦРЛ». Дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок злочинної самовпевненості ОСОБА_7 , оскільки та, знаходячись на проїзній частині дороги, біля правого узбіччя, тримаючи на повідку собаку, в останню хвилину, побачивши, що по дорозі в її бік рухається на мотоциклі ОСОБА_6 , прийняла рішення перебігти по діагоналі проїзну частину дороги безпосередньо перед самим наближенням мотоцикла, що призвело до наїзду на неї, тобто ОСОБА_7 грубо порушила Правила дорожнього руху (п. п. 4.1,4.7, 4.8, 4.14). В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які за попередніми усними висновками лікарів відносяться до середньої тяжкості. При цьому, зауважив, що по даному факту органом досудового розслідування було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 31 березня 2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України, проте отримання ОСОБА_8 в результаті події тілесних ушкоджень середньої тяжкості залишено поза увагою. Вважає, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України (Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження).

В той час, уповноваженою особою відомості за заявою представника ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Суд апеляційної інстанції встановив, що заява представника ОСОБА_5 від 26 травня 2022 року складає повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, в ній зазначено конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за яке відповідальність передбачена КК України, з наведенням можливої попередньої правової кваліфікації, що дозволяло внести необхідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань для подальшого проведення досудового розслідування.

В запереченні на скаргу орган досудового розслідування пояснив, що виходячи, зі змісту заяви, зокрема обставин отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а саме порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_6 наслідки у вигляді середнього ступеню тілесних ушкоджень, не може кваліфікуватися за ст. 128 КК України, а повинне кваліфікуватись як кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а саме за ст. 291 КК України. За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України, де також вирішується питання того, чиї дії чи бездіяльність призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

На думку суду апеляційної інстанції, в даному випадку не може бути перешкодою для внесення відомостей про зазначене в заяві представника ОСОБА_5 кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань те, що СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 31 березня 2022 року за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зареєстроване кримінальне провадження стосується порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - дій ОСОБА_6 , який керуючи мотоциклом, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що спричинило тілесні ушкодження, а не дій пішохода, які призвели до отримання водієм транспортного засобу середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями апелянта про те, що слідчий суддя у своєму рішенні посилається на позиції Верховного Суду в постановах від 24 березня 2020 року у справі № 130/720/17 та від 26 травня 2020 у справі № 523/12810/15-к, де вирішувалося питання винуватості саме водіїв, які, зокрема, не отримували тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає слушним посилання слідчого судді про те, що він не наділений повноваженнями перебирати на себе функції сторони обвинувачення та визначати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке повідомлено у заяві скаржника, чи давати вказівки про кваліфікацію кримінального правопорушення при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд апеляційної інстанції вважає, що уповноважена особа Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області була зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви представника ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, однак всупереч до вимог КПК України вищевказані процесуальні дії не було вчинено.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника ОСОБА_5 частково та зобов`язати Косівський РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вказане в його заяві від 26 травня 2022 року.

Стосовно вимоги про визнання протиправною бездіяльності Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, суд апеляційної інстанції зазначає, що таке рішення до визначеного законом переліку ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, не входить, а оскільки кримінальне провадження не розпочато вимога про зобов`язання визнати ОСОБА_6 потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, є передчасною, більш того відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 405-407, 419, 422 КПК України,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2022 року про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_5 на бездіяльність СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково, зобов`язати Косівський РВП ГУНП в Івано-Франківській областівнести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вказані в його заяві від 26 травня 2022 року, врешті вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4