Провадження № 1-кп/752/833/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

під час судового розгляду дистанційно, в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінального провадження № 0003182, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачених за ч. 3 ст. 289; ч. 4 ст. 187; п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ;

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з якими відео зв`язок з СІЗО;

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 ;

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор звернулася з клопотанням про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у виді тримання під вартою. Зазначила, що на даний час не зменшилися і продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за один з яких, у разі доведеності винності, передбачено можливість застосування покарання у виді довічного позбавлення волі, можуть переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, тримання під вартою не є надмірним, враховуючи тяжкість злочину в якому обвинувачуються особи. Прокурор також відмітила, що на даний час на території України запроваджено воєнний стан, а обвинувачені в минулому військовослужбовці, однак уже звільнені з служби, один з них проживав на тимчасово окупованій території, що також свідчить про існування реальної можливості переховування обвинувачених від суду та спроб втечі.

Враховуючи наведені обставини, обґрунтованість підозри, характер і тяжкість вчиненого обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинів, для запобігання ризикам втечі обвинувачених та можливому вчиненню ними нових злочинів, вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_10 в категоричній формі заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, дав свідчення, які узгоджуються з матеріалами НСРД, та які підтверджують про відсутність доказів вчинення ним вбивства. Ризики про які зазначає прокурор, абстрактні, бездоказові та надумані.

Захисник ОСОБА_11 відмітив про відсутність доказів існування ризиків перелічених прокурором, більше того, зазначив, що ОСОБА_8 не зможе переховуватися, оскільки в країні воєнний стан. Просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на особисте зобов`язання.

Обвинувачені підтримали захисників.

Вислухавши сторони, керуючись вимогами ст. 331 КПК України, суд прийшов до висновку, що на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим немає, а інші запобіжні заходи визначені процесуальним законодавством, та покладенні в зв`язку з цим обов`язки, тим більше в умовах існування воєнного стану, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку осіб.

Враховуючи обставини вчинення злочинів, про які відображено в обвинувальному актів, особи обвинувачених, суд вважає, що на даний час продовжують існувати реальні ризики визначені ст. 177 КПК України. Враховуючи тяжкість обвинувачення висунутого обвинуваченим, колегія суддів не виключає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки з врахуванням практики ЄСПЛ («Бекчиев проти Молдови») ризик втечі оцінюється у світлі факторів, пов`язаних з характером осіб, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим, про що клопочуть адвокати, суд не знаходить, оскільки, як вважає суд, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі судового розгляду, в період воєнного стану, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відображені в обвинувальному акті обставини вчинення злочинів, його мотив та спосіб, є свідченням того, що обставини, які слугували підставою для обрання та попереднього продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали і рівень суспільної небезпеки обвинувачених є настільки високим, що на даний час унеможливлює застосування до них більш м`якого запобіжного заходу ніж існуючий, а тому суд прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на інший не пов`язаний з триманням під вартою, на даний час, тобто на даному етапі судового розгляду,суд не знаходить.

Термін перебування обвинувачених під варто, на даний час, враховуючи обставини та підстави відкладення судових засідань, введення воєнного стану, поведінку сторін та об`єм і тяжкість обвинувачення, як вважає колегія суддів, не виходить за межі розумних строків.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія постановила,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити до 02.07.2022 року, включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити до 02.07.2022 року, включно.

В задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2