Справа № 545/2989/22
Провадження № 1-в/545/773/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокового звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, уродженець та житель: АДРЕСА_1 , не одружений, українець, громадянин України, до засудження не працював, раніше судимий ,

1) 23.11.2017 року Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки

2) 11.07.2018 року Южним міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,

засуджений

3) 19.10.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1, 70, 70 ч.4 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, зараховано строк тримання під вартою з 24.09.2016 року по 26.09.2016 року, та з 11.07.2018 року до 19.10.2018 року з розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за ст. 72 ч.5 КК України. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.02.2021 року вирок залишено без змін, зараховано з 19.10.2018 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, в якому останній посилається на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення , виходячи з такого.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

ОСОБА_4 засуджений 11.07.2018 року Южним міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

19.10.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч.3, 186 ч.1, 15 ч.3, 115 ч.1, 70, 70 ч.4 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання тримання під вартою з 24.09.2016 р. по 26.09.2016 р., та з 11.07.2018 р. до 19.10.2018 р. з розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за ст. 72 ч.5 КК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.02.2021 року вирок залишено без змін, зараховано з 19.10.2018 року до вступу вироку в законну силу тримання під вартою з розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до наданих суду матеріалів по особовій справі, ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 11.07.2018 року, у державну установу «Божковська виправна колонія (№ 16)» прибув 21.01.2022 року. Засуджений не працевлаштований на оплачувані роботи, проте був працевлаштований різноробочим житлової зони установи. До праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Завжди виконує завдання і обов`язки вчасно.
Зберігає соціальні зв`язки на волі, листується з родичами, отримує посилки, передачі.
Має одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, а також два заохочення.
Виконавчі листи на адресу колонії не надходили.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 раніше судимий за аналогічні злочини, протягом усього строку відбуття покарання, мав два заохочення та одне стягнення, що в свою чергу заважає суду надати оцінку поведінці засудженого.

Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

Крім того, необхідно зазначити про те, що на комісії Божковської виправної колонії № 16 09.01.2022 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Суд приймає до уваги всі дані, що характеризують особу засудженого, та вважає, що у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_4 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

З огляду на нестабільну поведінку засудженого, заява засудженого про умовно-дострокове звільнення є передчасною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1