ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3588/20 Номер провадження 11-кп/814/1209/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисників обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, у м. Полтава кримінальне провадження №0000207 за апеляційними скаргами захисників: ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , ОСОБА_11 інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000207 щодо

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого у ФОП « ОСОБА_16 », несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.4 ст.28 та ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави,

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави,

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави,

ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.4 ст.28 та ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави,

ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави,

ОСОБА_18 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_6 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 22 липня 2022 року без визначення розміру застави.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих злочинів, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та взяв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою або застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає про необхідність створення умов для реалізації ОСОБА_12 конституційного обов`язку по захисту держави в умовах воєнного стану.

Наголошує, що ОСОБА_12 має військову спеціальність і дозвіл на право зберігання та носіння зброї, працював слюсарем-сантехніком, є членом громадського формування « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Звертає увагу на особу підзахисного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, сім`ю та міцні соціальні зв`язки, з`являвся за викликом правоохоронних органів, приймав участь у слідчих діях, отримав повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу.

Зазначає, що приписами ст.331 КПК України передбачено можливість звернення сторони обвинувачення лише з клопотанням про обрання, скасування або зміну запобіжного заходу, а тому прокурором подано клопотання, яке не передбачено законом.

Стверджує про наявність обставин, які виключають участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у кримінальному провадженні, оскільки цими суддями ухвалено обвинувальні вироки стосовно інших обвинувачених у даному провадженні.

Вказує про порушення правил підсудності та наголошує на перевищенні гранично допустимого строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою.

Стверджує про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вважає, що місцевим судом безпідставно не визначено розмір застави, оскільки раніше, під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалою Крюківського районного суду м. Полтава від 12 жовтня 2020 року вже було визначено розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

При цьому зазначає про відсутність виняткових підстав для розгляду вказаного клопотання суддею одноособово та до визначеної раніше дати судового засідання.

Звертає увагу на відсутність у судді ОСОБА_1 права розглядати клопотання, оскільки захисником до канцелярії було подано заяву про його відвід.

Вказує про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.184 та ст.199 КПК України, і стверджує про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою дані щодо особи обвинуваченого, який має незадовільний стан здоров`я та потребує кваліфікованої медичної допомоги, яку неможливо отримати в умовах установи попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з необхідністю виконанням ухвали Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 08 грудня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , якою визначено розмір застави.

Звертає увагу, що зміни до ст.183 КПК України в частині права суду не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні набрали чинності після затримання підзахисного і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить застосувати щодо підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому зазначає про порушення місцевим судом вимог ст.197 КПК України щодо максимально можливого строку тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримання доводів апеляційних скарг, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, всупереч твердженням захисників, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що обвинувачені підозрюються у вчиненні у складі злочинної організації тяжкого та особливо тяжких умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також проти громадської безпеки. Крім того, врахував необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, дані про їх особи, сімейний і майновий стан.

Твердження захисників про закінчення максимально допустимого строку перебування особи під вартою, передбаченого ч.3 ст.197 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ця норма закону визначає сукупний строк тримання під вартою під час досудового розслідування, а не під час судового провадження.

Доводи захисників про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою незаконним складом суду є непереконливими.

Обставини, наведені стороною захисту, на думку колегії суддів, не містять підстав, які очевидно викликають сумнів у неупередженості суддів Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області ОСОБА_1 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , чи виключають їх участь у даному кримінальному провадженні.

Направлення стороною захисту до канцелярії суду заяви про відвід судді ОСОБА_1 , з огляду на її відсутність у розпорядженні суду під час розгляду клопотання прокурора, не може в даному випадку бути підставою для висновку, що судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 можуть перешкоджати здійсненню кримінального провадження свідчить і те, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, що є найбільш небезпечною формою організованої злочинної діяльності, встановлені не всі особи, причетні до вчинення злочинів та роль кожного з них, не виявлені джерела придбання психотропних речовин.

Також, деякі з обвинувачених раніше працювали в системі правоохоронних органів, а отже обізнані з методикою виявлення та доведення фактів вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, значна тривалість часу, протягом якого вчинялися інкриміновані дії, дає підстави стверджувати про наявність ризику вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисників про необхідність визначити розмір застави з огляду на неможливість погіршення становища обвинувачених є неприйнятними.
Законом України від 04 червня 2020 року № 671-IX, який набрав законної сили 27 червня 2020 року, внесено зміни до ч.4 ст.183 КПК України та доповнено її п.4, відповідно до якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Крім того, Законом України від 16 грудня 2020 № 1094-IX, який набрав законної сили 31 грудня 2020 року, також внесено зміни до ч.4 ст.183 КПК України та доповнено її п.5, відповідно до якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
При цьому кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Отже на момент прийняття рішення про продовження запобіжного заходу, враховуючи, що ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.255, ч.3 ст.307 КК України, суд був наділений правом не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Крім того, місцевим судом враховано дані щодо стану здоров`я обвинувачених, їх соціальних зв`язків, наявності на утриманні неповнолітніх дітей, працевлаштування, в тому числі й ті, на які в своїх апеляційних скаргах посилаються захисники.
Матеріали провадження та апеляційні скарги не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 під вартою з огляду на стан їх здоров`я.

Твердження захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про порушення правил підсудності є необґрунтованими.

Так, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні подання в.о. голови Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області, а ухвалою від 07 квітня 2021 року - у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну підсудності кримінального провадження №0000207.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що матеріали кримінального провадження не містять передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його передачі до іншого суду.

Скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, про що порушує питання захисник ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст.616 КПК України, не може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.255 та ст.307 КК України.

Також, судом дотримано законодавчо встановленої гарантії періодичного перегляду доцільності подальшого застосування обраного запобіжного заходу стосовно обвинувачених.
Можливість суду першої інстанції продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження передбачена приписами ст.331 КПК України.
Всупереч доводам сторони захисту, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою подане у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та відповідає вимогам ст.199 КПК України.
Приписами п.20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Тому розгляд головуючим по справі суддею ОСОБА_1 одноособово клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить кримінальному процесуальному закону.
З огляду на викладене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченим ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Отже, апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 392, 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 травня 2022 року у кримінальному провадженні №0000207 щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4