САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/658/21
Провадження №1-кп/726/18/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 02.05.2020, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 , -

У С Т А Н О В И В:
В провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом, затвердженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_12 , який надійшов до суду 26.04.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строку запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави, оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає.
Прокурор ОСОБА_7 підтримав заявлені клопотання про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених та просив суд їх задовольнити, з підстав у них зазначених, вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати. Крім того, вказав про відсутність підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Наголосив на недостатності застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, щодо кожного із них, та підтримали думку своїх захисників.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_9 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати його довірителю більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, що на його думку забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби в період з 23:00 по06:00, з вказаних підстав подала письмове клопотання. Вказувала на необґрунтованість висунутого обвинувачення, недоведеність заявлених ризиків.
Захисник ОСОБА_8 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 також просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали з підстав заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.
Так, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, вручені останнім та подані з дотриманням вимог КПК України.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 липня 2022 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів строком до 05 вересня 2022 року, без визначення застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
У відповідності ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження (якими є зокрема запобіжні заходи) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно з п.4 та п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, а також щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України»).
Вирішуючи питання щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд, у відповідності до вказаних вище норм КПК України, бере до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 раніше судимі за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в період відбування покарання у місцях позбавлення волі обвинувачуються у вчиненні нових умисних особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а також обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2, ч.3 ст. 255-1 КК України, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Тому заявлені прокурором ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення існують та знайшли своє підтвердження.
Обставини, наведені захисником ОСОБА_10 не є визначальними та такими, що спростовують заявлені ризики і дають можливість суду обрати інший, більш м`який запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Для запобігання вказаним ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати, застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів є безпідставним, а тому, зважаючи, що розгляд кримінального провадження не завершено, строк дії запобіжного заходу обвинуваченим слід продовжити.
При цьому судом, відповідно до вимог ст.178 КПК України, взято до уваги дані про особу обвинувачених, зокрема міцність їх соціальних зв`язків, їх вік та стан здоров`я.
Також, судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини, яка зокрема у п. 35 рішення «Летельє проти Франції», вказує про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинувачених під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи стадію судового розгляду, суд вважає, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, матеріали справи не містять та стороною захисту суду не надано, а тому підстави для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлені.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки викладені захисниками та обвинуваченими обставини не свідчать про зменшення заявлених прокурором та встановлених судом ризиків, а також про можливість більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
При цьому на підставі п.4 та п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави.
На думку суду, такий альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Більше того, судом не встановлено такого ступеня довіри до кожного з обвинувачених, за якого перспектива втрати застави може стати достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 199, 331, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , строком на шістдесят днів без визначення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 02.05.2020 - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 15 серпня 2022 року по 13 жовтня 2022 року, без визначення розміру застави.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 15 серпня 2022 року по 13 жовтня 2022 року, без визначення розміру застави.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 15 серпня 2022 року по 13 жовтня 2022 року, без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1