05.08.22 Справа №469/428/22
1-кс/469/60/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 серпня 2022 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000093 від 04.08.2022 року,

встановила:
Прокурор Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 04 серпня 2022 року звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes моделі «D408», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , зрізаних стовбурів дерев діаметром від 1 см. до 14 см., з метою запобігання змін та знищення цього майна, та заборону користування і розпорядження вказаним майном ОСОБА_4 , із залишенням цього майна на зберіганні на території відділення поліції № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області.
Клопотання обґрунтоване тим, що 03 серпня 2022 року о 20.43 год. до ЧЧ відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт дізнавача відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , про те, що 03 серпня 2022 року під час патрулювання поблизу с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області виявлено факт незаконної порубки дерев без будь-яких дозвільних документів.
За даним фактом до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, тобто незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
03 серпня 2022 року у ході огляду місця події - ділянки місцевості, що розташована між с.Тузли та с.Коблеве в 500 м. біля траси М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, виявлено автомобіль марки ««Mercedes моделі «D408», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому візуально перебували зрізані стовбури дерев діаметром від 1 до 14 см., та вилучено вказане майно до відділення поліції; 04 серпня 2022 року вказаний автомобіль і стовбури дерев визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор посилається на наявність достатніх даних про те, що зазначені у клопотанні речі використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а під час подальшої експлуатації можуть зазнати конструктивних змін унаслідок змін та заміни внутрішніх деталей, а також знищення самої техніки та стовбурів дерев, що може негативно вплинути на хід і результати досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.
Володілець майна ОСОБА_4 проти арешту майна заперечував, посилаючись на те, що не вчиняв кримінального правопорушення, так як зібрав та відвозив на потреби армії залишені невідомими сухі дрова.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Частина перша статті 246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Приміткою 1 до вказаної статті встановлено, що у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Будь-які відомості щодо обґрунтування факту завдання шкоди та її попередньо визначеного розміру у даному кримінальному провадженні, як це вимагає об`єктивна сторона ст. 246 КК України, у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні.
Зокрема, матеріали кримінального провадження, у тому числі протокол огляду місця події, не містять відомостей про кількість стовбурів дерев, діаметр кожного зі стовбурів, їх належність до живої деревини чи сухостою, що є необхідним для розрахунку завданої шкоди за таксами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. N 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", або про інші обставини, які можуть свідчити про завдання істотної шкоди навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів, зокрема, про місце порубки деревини.
Слідчий суддя також зважає на те, що визначення істотності завданої шкоди у цьому разі є необхідним для з"ясування того, чи існує обгрунтована підозра у вчиненні саме кримінального, а не адміністративного правопорушення, так як незаконна порубка дерев, залежно від істотності завданої шкоди, тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.ст.65-66 КУпАП або кримінальну відповідальність за ст.246 КК України.
Отже, існування обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, є недоведеним.

У клопотанні не обгрунтовано та не доведено, що потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а саме тимчасового позбавлення особи права користування вилученими автомобілем із залишенням цього майна у відділенні поліції, тобто що проведення слідчих (розшукових) дій без арешту автомобіля є недостатнім для виконання завдань кримінального судочинства.
Не доведеними є і ризики, зазначені прокурором, оскільки клопотання не містить викладу обставин, які свідчать про існування таких ризиків.

Посилання на існування ризику знищення техніки слідчий суддя сприймає критично, оскільки відсутні підстави вважати, що існує можливість знищення власником цінного майна- автомобіля- з метою ухилення від кримінальної відповідальності; можливі конструктивні зміни автомобіля, враховуючи характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, не мають зв"язку з можливим використанням автомобіля як доказу у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно, є недоведеним і існування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає, оскільки необхідність арешту майна не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та володільцю майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата оголошення повного тексту ухвали 09 серпня 2022 року о 08.10 год.
Слідчий суддя: