Єдиний унікальний номер 317/1138/22
Провадження номер 1-в/317/164/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області
у складі: головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації БВК № 99 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашеве, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше не судимий. По даній справі засуджений: 05.11.2019 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ст. 194 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , в якому засуджений просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, вважає що виправився.
У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив що, на його думку, засуджений на шлях виправлення не став.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого, представника адміністрації колонії та прокурора, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Згідно з наданою суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС ДУ «Біленьківської ВК (№ 99)», узгодженої з заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.04.2020.
Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 28.05.2020 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується негативно, допустив чотири порушення встановлених вимог режиму відбування покарання, які виражались у нетактовній поведінці, порушенні форми одягу, порушенні розпорядку дня, палінні у не відведеному місці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне стягнення знято у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має два заохочення правами начальника установи.
На виробництві установи не працевлаштований, але виконує обов`язки днювального відділення соціально психологічної служби. До виконання своїх обов`язків ставиться посередньо, потребує постійного спонукання до праці.
За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної та негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримати поблажливість.
Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під наглядом. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст. 123 КВК України, не бере участь у програмах диференційованого - виховного впливу. На заходи індивідуально - виховного характеру реагує посередньо.
Відповідно до ст. 126 КВК України, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Відвідує бібліотеку установи, вивчає художню та технічну літературу.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.
У скоєному злочині вину визнає повністю. За вироком суду позову не має.
15.04.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.
13.10.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
15.04.2022 комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Підстав для постановки на профілактичний облік не було.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 має два заохочення правами начальника установи. Крім того, засуджений має чотири стягнення, серед яких три догани та одна сувора догана, яка була накладена 24.03.2022. Одне стягнення, накладене 10.12.2020, зняте.
Вказане враховується судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Також суд враховує, що згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії не працює з січня 2021 року.
Суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.
Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на засудженого ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у повному обсязі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 26.07.2022 об 08-10 год.

Суддя ОСОБА_1