Справа № 932/5673/21
Провадження № 1-кс/932/480/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшло клопотання прокурора центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає : АДРЕСА_2 , про те, що невстановлені особи, таємно, шляхом вільного доступу викрали майно, а саме грошові кошти, чим спричинили матеріальну шкоду. 27.05.2021 за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст.185 КК України.

Також, надійшла заява адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , про те, шо 11.01.2021 невстановлена особа, у невстановленому місці, шляхом зловживання довірою, розташоване за адресою: м. Дніпро, знаходячись заволоділа чужим майном, яке АДРЕСА_3 , чим спричинила матеріальну шкоду розмір встановлюється. 28.09.2021 за вказаним фактом внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000853, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст.190 КК України.

29.09.2021 прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Власник майна, не викликався з підстав, визначних ч.2 ст.172 КПК України.

Ознайомившись із матеріалами вказаного клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальне провадження №0000397 базується на поясненнях ОСОБА_5 про те, що у нього є брат ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав сам, та якому допомагав ОСОБА_4 . У ОСОБА_10 на банківському рахунку № НОМЕР_1 були грошові кошти. На похороні останнього ОСОБА_4 вказав, що він взяв грошові кошти ОСОБА_10 , які знаходились у нього в дома для оплати послуг поховання, а також документи на його квартиру. Вказав, що ОСОБА_10 йому нічого не розповідав про приватизацію квартири та про заповіт.

Також слідчий описує показання представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , за якими ОСОБА_4 вказував йому, що перераховував на свою картку грошові кошти із картки покійного ОСОБА_10 та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після останнього. Також представник ствердив, що зі слів братів ОСОБА_9 він нічного не знав, що квартира приватизована та про заповіт на ОСОБА_4 , а мав скласти заповіт в користь племінниці ОСОБА_11 .

Згідно ч.2 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Також слідчим подано документи із якого вбачається, що ОСОБА_4 , на підставі заповіту від ОСОБА_9 , успадкував квартиру останнього, арешт на яку просить накласти прокурор. При цьому така квартира була приватизована ще в 1994 році.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.1 протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подане клопотання не підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження ґрунтується на поясненнях ОСОБА_5 проте, що його брат ОСОБА_10 не розказував йому про приватизацію квартири та складання заповіту.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочалося 27.05.2021, тобто у слідчого було достатньо часу отримати хоч якісь докази.

Ані матеріалів посвідчення заповіту, ані матеріалів спадкової справи слідчим не проаналізовано. Зокрема не долучено жодного доказу на підтвердження, що ОСОБА_5 має право на спадкування, що прийняв спадщину.

Позовів щодо спадкового майна, оскарження заповіту, свідоцтва ніким не подано.

На даний час слідчим встановлено, що квартира приватизована померлим ще у 1994 році, слідчим із цього приводу отримано інформацію з КП «Дніпровське міське БТІ». Відтак доводи, що ОСОБА_9 міг не знати про приватизацію квартири спростовані.

ОСОБА_5 у поясненнях вказав, що ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_9 , останній жив сам, відповідно посвідчення заповіту в такому випадку виглядає логічним.

Слідчий суддя звертає увагу, що якщо вказаний заповіт дійсно мав місце та ОСОБА_4 скористався своїм правом та успадкував майно після ОСОБА_9 то неможливо стверджувати про вчинення ним крадіжки чи шахрайства, оскільки майно належить останньому з моменту відкриття спадщини.

Також слідчий суддя звертає увагу, що слідчим допитано у якості свідка ОСОБА_4 , який з`явився до слідчого, надав логічні пояснення. При цьому допит проведено ще 27.10.2021, тобто власник квартири мав достатньо часу для її відчуження чи обтяження.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт не може бути задоволено.

Керуючись вимогами ст. 2, 7, 36, 37, 39, 40, 131, 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1