ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1273/22 Справа № 201/4317/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою

ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від

19 липня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання бездіяльністі уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 06 липня 2022 року (вх.№24714-22), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.382 КК України.

В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції посилався на те, що зі змісту заяви від 06.07.2022 р. та поданої до суду скарги від 11.07.2022 р., ОСОБА_6 не зазначає короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення працівником поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365, ч. 3 ст. 382 КК України. Отже, за своїм змістом заява, скарга не містять таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про кримінальне правопорушення, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, згідно якої злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.382 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги заявник посилається на те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні скарги, оскільки в його заяві зазначено, що ОСОБА_7 не виконані ухвали слідчих суддів про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, які до теперішнього часу не виконані, а тому це свідчить про невиконання своїх посадових обов`язків з боку заступника начальника СВ. Звертає увагу на те, що в його скарзі вказано про порушення норм чинного законодавства з боку ОСОБА_7 , що свідчить про її зацікавленість в тяганині у проведенні досудового розслідування, де всі відомості (час, місце, спосіб та інше) зазначені в ухвалах, які набрали законної сили, які дійсно свідчать про ознаки злочину, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, з огляду на викладене можна дійти висновку, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою, в якій він просив визнати бездіяльності уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 06 липня 2022 року ( вх.№ 24714-22) щодо заступника начальника СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365,ч.3 ст. 382 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання бездіяльністі уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 06 липня 2022 року.
На переконання апеляційного суду слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 діяв у спосіб та у межах закону й дійшов обґрунтованого висновку, що його заява не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретних події злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та містить лише суб`єктивне ставлення заявника до дій працівника поліції та незгоду з його процесуальними рішеннями.
Норма ч. 1 ст. 214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення вони мають бути про вчинене кримінальне правопорушення.
Разом з тим на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.
За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення.
Враховуючи наведене заява ОСОБА_6 від 06 липня 2022 року про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку апеляційного суду, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про можливість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним Кодексом України, заступником начальника СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , тому відомості щодо даної особи не підлягають внесенню до ЄРДР.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та не знаходить підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи наведене суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання бездіяльності уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням від 06 липня 2022 року (вх.№24714-22), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.382 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4