Справа № 170/667/21 Провадження №11-кп/802/296/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 сст. 286-1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 8 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, військовозобов`язаного, не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та йому призначено основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51 000 грн. з позбавленням його права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.
Вироком вирішено питання про арешт майна та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винуватим в тому, що він 01 серпня 2021 року близько 19 години 53 хвилини, будучи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно справним мотоциклом марки «VIPER» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , що на підставі технічного свідоцтва № НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , рухаючись автодорогою по вулиці Центральна в с. Прип`ять Ковельського (колишнього Шацького) району Волинської області, що в межах населеного пункту, в напрямку с. Любохини Ковельського (колишнього Старовижівського) району Волинської області, на ділянці дороги, що має по одній смузі руху в обох напрямках на якій відсутня роздільна смуга, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, проявив грубу неуважність, а саме, з урахуванням дорожніх умов, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив з`їзд по ліву сторону із проїзної частини дороги і здійснив наїзд на бетонну основу огорожі моста.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «VIPER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: важка відкрита проникаюча ЧМТ, злам лобної кістки, забій головного мозку, пневмоцефалгія, забійна (ушита) рана волосистої частини голови, забій правої кисті, садно лівого стегна, ЗТГК, забій легень, які згідно висновку експерта у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою і наслідками що настали є те, що ОСОБА_9 вчинив грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю громадян;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: 6)1 бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну .. і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
д)не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку..., стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання із застосуванням до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст. 65 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавленні волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 років.

В заперечені на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 вважає, що судом при призначені покарання дотримано вимоги ст.ст. 69, 50, 65 КК України, враховано пом`якшуючі покарання обставини та призначено покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, саме у виді штрафу, який ОСОБА_9 сплачений. Посилання прокурора на залишення поза увагою суду вживання обвинуваченим в день події спиртних напоїв та не врахування ступеню сп`яніння останнього, з огляду на положення ч. 4 ст. 67 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, в суді першої інстанції прокурор просив призначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

В заперечені на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін. Посилається на дружні відносини з ОСОБА_9 , відшкодування останнім, як матеріальної, так і моральної шкоди в повному обсязі та відсутність будь яких претензій до нього.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника, потерпілого та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили та просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286-1 КК України є правильною і також не оскаржується.

У відповідності до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_9 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, одружений.

Враховано судом і те, що потерпілий підтримує дружні відносини і по даний час з ОСОБА_9 , в зв`язку з чим просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 завданого збитку (заподіяної шкоди) в повному обсязі; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , не встановлено, і це не оспорюється в апеляційній скарзі.

Окрім того, зазначені обставини судом визнані такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, в їх сукупності, а також врахувавши наслідки вчиненого злочину, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення основного покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України нижче нижньої межі, як це передбачено ст. 69 КК України, саме у виді штрафу, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 років, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

Враховано судом першої інстанції і те, що обвинувачений ОСОБА_9 з 27 березня 2022 року є добровольцем територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку апеляційного суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Шацького районного суду Волинської області від 8 грудня 2021 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді: