137/82/20

У Х В А Л А

30.08.2022 Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у смт. Літин підготовче судове засідання щодо розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000307 від 25.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000307 від 25.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке призначено до підготовчого судового засідання на 30.08.2022.

15.08.2022 захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Своє клопотання вмотивував тим, що судовий розгляд не може бути призначений, а обвинувальний акт має бути повернутий, з огляду на наступне:

1) в обвинувальному акті, що надійшов до суду не зазначено повного викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та які б охоплювались складом інкримінованих йому злочинів, не відображено час і місце вчинення правопорушень, не вказано суб`єктивну сторону кримінального правопорушення (форму та вид вини, мотив, мету);

2) в обвинувальному акті не містяться дійсні анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_6 , при вчиненні процесуальної дії (повідомлення про підозру) порушено право ОСОБА_6 на захист;

3) обвинувальний акт складено слідчим СВ Літинського ВП ОСОБА_7 . Проте відсутнє у кримінальному провадженні процесуальне рішення- постанова про визначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, зокрема щодо ОСОБА_8 . А відтак у слідчого ОСОБА_8 не було повноважень на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, в т.ч. складання обвинувального акту.

В судовому засіданні 15.08.2022 прокурор просив відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з підготовкою позиції сторони обвинувачення до клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 30.08.2022.

30.08.2022 від прокурора ОСОБА_3 надійшло заперечення, у якому останній просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення прокурору обвинувального акту.

Вказане заперечення вмотивоване тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Під час встановлення анкетних даних у підготовчому судовому засіданні може з`ясуватися невідповідність інформації, зазначеної в обвинувальному акті. Помилки прізвища, ім`я, по батькові, дати та місця народження, місця проживання, громадянства не є перешкодою для призначення судового розгляду. По-перше, права учасників кримінального процесу не порушуються, якщо в обвинувальному акті невірно зазначено сімейний стан обвинуваченого. Така невідповідність може бути уточнена під час судового розгляду. По-друге, вказана обставина не перешкоджає суду ухвалити законні та обґрунтовані рішення. Зазначив, що визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду входить, виключно, до повноважень прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотання про повернення обвинувального акту підтримали та просили задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту з підстав, викладених у його запереченні, вважає, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти повернення обвинувального акту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст.291 КПК України.

Згідно п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Твердження адвоката ОСОБА_5 про те, що в обвинувальному акті не містяться дійсні анкетні відомості ОСОБА_6 не знаходять свого підтвердження матеріалами справи, оскільки в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, згідно вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України, інші анкетні дані про особу, в тому числі сімейний стан обвинуваченого, можуть бути встановлені в судовому засіданні.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Твердження адвоката ОСОБА_5 про те, що в обвинувальному акті не зазначено повного викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та які б охоплювались складом інкримінованих йому злочинів, не відображено час і місце вчинення правопорушень, не вказано суб`єктивну сторону кримінального правопорушення (форму та вид вини, мотив, мету) не підтверджені жодними конкретними доводами захисника.

Суд погоджується з позицією прокурора про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно ч.1-3 ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 власноруч поставив свій підпис у Протоколі роз`яснення права на захист від 29.11.2019, що свідчить про роз`яснення йому права на захист та відмову останнього від такого.

Крім того, відповідно до ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальних провадження щодо особливо тяжких злочинів. Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому участь захисника не є обов`язковою, що не порушує права на захист, оскільки доказів того, що обвинувачений виявляв бажання мати захисника суду не надано.

З проводу тверджень захисника обвинуваченого, що обвинувальний акт складено слідчим ОСОБА_7 не маючим повноважень на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, в тому числі складання обвинувального акту, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Згідно ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Статтею 110 КПК України установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Згідно ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Так, Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.06.2022 вирок Літинського районного суду Вінницького області від 01.10.2021 щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Вінницьким апеляційним судом встановлено, що згідно матеріалів кримінального провадження начальником СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_9 надано доручення про проведення досудового розслідування слідчому СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 на підставі заяви ОСОБА_4 від 25.10.2019 року. 25.10.2019 року слідчим СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000307 про кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України на підставі заяви ОСОБА_4 від 25.10.2019 року.

Проте, Вінницьким апеляційним судом встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні відсутнє процесуальне рішення про визначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, яке має прийматися у формі постанови. Водночас витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні, оскільки не є процесуальним рішенням, а отже, не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Встановлена судом обставина не спростована жодними доказами зі сторони обвинувачення.

Згідно правового висновку викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 04.10.2021 року справа №724/86/20 процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт складено та підписано слідчим ОСОБА_8 , який не мав на це повноважень, а тому наявні достатні підстави для повернення обвинувального акту у кримінальному проваджені №0000307 від 25.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, прокурору.

Керуючись ст. 291, 314, 371, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000307 від 25.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернути прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1