печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000359 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях у сфері охорони навколишнього природного середовища, нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_3 , згідно вимог якого, останній проситьнакласти арешт з забороною права відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене під час обшуку 02 серпня 2022 року за адресою: земельна ділянка з кадастровим номером :01:076:0002, яка перебуває у комунальній власності Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Будіндустрія Сервіс ЛТД» (), а саме на: корисну копалину пісок, об`ємом 26400 м.куб.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового слідства встановлено, що 20.01.2020 Державною службою геології та надр України ТОВ Будіндустрія-Сервіс ЛТД надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6391 відповідно до якого, вказаному суб`єкту господарювання надається право видобутку корисної копалини пісків, придатних для дорожнього будівництва, для використання в якості компонента в`яжучого щільних силікатних бетонів та для благоустрою, рекультивації і планування та території Північної і Південної ділянки Спаського родовища від 18-го до 32-го км. вверх за течією по р. Десна від місця впадіння в р. Дніпро, Броварського району, Київської області.
В період з 2019 року по березень 2021 року організована група до складу якої входили посадові особи ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» , діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, відхиляючись від меж вказаних у гірничій документації, зловживаючи своїм службовим становищем, керуючись корисливим мотивом, реалізовуючи спільний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодінні поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду - піску, в супереч вимогам ст. ст. 14, 15, 16, 17, 19 Кодексу України «Про надра», якими передбачено, що право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу та діючого спеціального дозволу на видобування корисних копалин, ст. 24 ЗУ «Гірничий закон України» в якому зазначено, що документами, що дають право на проведення гірничих робіт є акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами), та спеціальний дозвіл порядок видачі якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів № 615 від 30 травня 2011 року «Про затвердження Порядку видачі спеціальних дозволів на користування надрами», достовірно знаючи, що видобуток корисних копалин поза межами акту про надання гірничого відводу та ліцензійної площі є фактичним відхиленням від указаних в проекті гірничого відводу меж видобутку корисних копалин, за допомогою спеціальної техніки, а саме земснаряду бортового № ДАП 8849-К та земснаряду бортового № КИВ 3910-К незаконно видобули корисну копалину - пісок в обсязі 407320 м3, що становить 342148800 гривень та спричинили, відповідно до висновку експерта № 15110/21-48 від 03.09.2021 утворення ям нижче відмітки підошви підрахунку запасів, обвалу та розмивів берегів річки, що віднесено до тяжких наслідків, оскільки вони стосуються значних за площею земельних ділянок, так як відбулась суттєва зміна берегової лінії, берег втратив стійкість до подальших процесів розмивання і деформації, знищено верхній родючий шар ґрунту разом з рослинністю.
В подальшому, у ході досудового розслідування встановлено, що власником та засновником ТОВ Будіндустрія-Сервіс ЛТД є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючий паспорт громадянина РФ № НОМЕР_2 та закордонний паспорт НОМЕР_3 , який також являється власником та засновником ряду суб`єктів господарювання а саме: ТЗДВ "Бахчисарайський консервний завод" , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , основним видом господарської діяльності підприємства являється перероблення та консервування фруктів і овочів; ПРАТ "Пинязевицький кар`єр" , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., Малинський р-н, смт. Гранітне, вул. Шевченка, 15, основним видом господарської діяльності підприємства являється добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; АТ "Коростенський кар`єр" , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. В. Сосновського, 67, основним видом господарської діяльності підприємства являється добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; ТОВ «ДБК «Модуль» , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., Коростенський р-н, м. Малин, вул. Кримського, 118, основним видом господарської діяльності підприємства являється оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; ТОВ "Альянс-Союз" , зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 20-В, основним видом господарської діяльності підприємства являється оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; АТ "Малинський каменедробильний завод" , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., Малинський р-н, селищна рада Гранітненська, комплекс будівель і споруд №4, основним видом господарської діяльності підприємства являється добування піску, гравію, глини і каоліну; ТОВ "Бріззо" , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., м. Малин, вул. Кримського, 118, основним видом господарської діяльності підприємства являється виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення; ТОВ "Юнігран-Сервіс" , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., Малинський р-н, смт. Гранітне, вул. Шевченка, 15, основним видом господарської діяльності підприємства являється виробництво вибухових речовин; ТОВ "Юнігран", , зареєстроване за адресою: Житомирська обл., Малинський р-н, смт. Гранітне, вул. Шевченка, 15, основним видом господарської діяльності підприємства являється оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
16.08.1996 Державною службою геології та надр України АТ Коростенський кар`єр надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 634 відповідно до якого, вказаному суб`єкту господарювання надається право видобутку корисної копалини граніту, придатних для виробництва щебню будівельного і каменю бутового, для баластного шару залізничної колії та для будівництва автомобільних доріг Коростенського (Стремигородське) родовище, яке розташоване 1,0 км на південний схід від м. Коростень, Коростенський район, Житомирська область.
15.07.2016 Державною службою геології та надр України ПРАТ Пинязевицький кар`єр надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6136 відповідно до якого, вказаному суб`єкту господарювання надається право видобутку корисної копалини граніту, придатних для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового, відсіви отримані під час подрібнення гранітів, придатні для дорожнього будівництва, а також для рекультивації, благоустрою та планування; піски після збагачення придатні як компонент в`яжучого щільних силікатних бетонів, для виробництва ніздрюваних бетонів та дорожнього будівництва Пинязевицького-ІІ родовища Північна ділянка , яке розташоване 3,0 км на північний захід від залізничної станції Пенизевичі, Малинський район, Житомирська область.
24.01.1997 Державною службою геології та надр України АТ Малинський каменедробільний завод надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 766 відповідно до якого, вказаному суб`єкту господарювання надається право видобутку корисної копалини граніту, придатних для виробництва щебню будівельного та каменю бутового, відсіви отримані під час подрібнення кристалічних порід придатні для дорожнього будівництва, благоустрою, рекультивації і планування Пинязевицького родовища, яке розташоване 2,0 км на захід від селища міського типу Гранітне, Малинський район, Житомирська область.
Так, ОСОБА_4 з метою мінімізації сплати рентної плати за користування надрами передбаченої вимогами ст. 252 Податкового Кодексу України, базою для нарахування якої є обсяг реалізованих корисних копалин з урахуванням ринкових цін на продукцію, організована злочинна схема відповідно до якої здійснювалась реалізація видобутих ТОВ "Будіндустрія-Сервіс ЛТД", АТ Коростенський кар`єр, ПРАТ Пинязевицький кар`єр, АТ Малинський каменедробільний завод корисних копалин за заниженою фактичною ринковою вартістю на підконтрольні останньому підприємства, а саме ТОВ «Любовичі» та ТОВ «Юнігран» , які в подальшому здійснювали реалізацію корисних копалин загальнодержавного значення реальному сектору економіки за ринковими цінами, (різниця реалізації ціни між заниженою та ринковою вартістю складає 150 грн з тони).
В ході досудового розслідування отримано висновки аналітичного дослідження, фінансово-господарської діяльності ТОВ "Будіндустрія-Сервіс" , АТ "Коростенський кар`єр" щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2018 по 31.03.2022, за результатами яких встановлено що АТ "Коростенський кар`єр" та ТОВ "Будіндустрія-Сервіс ЛТД" використовуючи пов`язані ТОВ "Любовичі" , ТОВ "Альянс-Союз" та ТОВ "Юнігран" , занизили суму рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (пісок) за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 на суму понад 23 000 000 грн.
Крім цього встановлено, що підконтрольним ОСОБА_4 ТОВ «Юнігран» здійснено експорт товарів на суму 62 043 212,75 грн., в адресу підприємства ООО «Трансрада», Московська обл., м. Хімки, вул. Молодіжна, 54, н/п 6, які в подальшому могли бути використані на користь військово-промислового комплексу РФ, тобто здійснила пособництво державі-агресору.
Оглядом документів про рух коштів по банківським рахункам підприємств, кінцевим бенефіціаром яких є ОСОБА_4 встановлено, що упродовж 2020-2021 рр., виведено на користь останнього понад 224 000 000 грн., які останній витрачає на території РФ з моменту початку повномасштабного вторгнення по теперішній час.
03.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України від № 2116-IX «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» (далі Закон № 2116-IX). Цей Закон визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності Російської Федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.
Відповідно до Закону № 2116-IX примусове вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів здійснюватиметься без будь-якої компенсації (відшкодування) їх вартості. Під об`єктами права власності Російської Федерації та її резидентів розуміється рухоме і нерухоме майно, кошти, вклади у банках, цінні папери, корпоративні права, інше майно (активи), що знаходяться (зареєстровані) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належать Російській Федерації та її резидентам. Резидентами визначено юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефеціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефеціаром яких є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі.
Разом з тим, з метою розширення об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів, які можуть бути вилучені, та удосконалення механізму вилучення російського майна Верховною Радою України 1 квітня цього року прийнято рішення про внесення змін до Закону України "Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів".
02.08.2022 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за участю спеціаліста ТОВ «Геотехпромпроект» гірничого інженера маркшейдера ОСОБА_5 , за адресою: земельна ділянка з кадастровим номером :01:076:0002, що перебуває у комунальній власності Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Будіндустрія Сервіс ЛТД» () проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено корисну копалину: пісок об`ємом 26400 м.куб., який переданий згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання представнику підприємства.
Вилучена корисна копалина є знаряддям вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування існує достатньо підстав вважати, що вона є доказом вчинення злочинів та підлягатиме у подальшому конфіскації.
На даний час, у ході досудового розслідування виникла необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор через канцелярію суду подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник володільця майна до судового засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяв, клопотань о суду не подано.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття учасників розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000359 від 04.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240 КК України.
02.08.2022 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за участю спеціаліста ТОВ «Геотехпромпроект» гірничого інженера маркшейдера ОСОБА_5 , за адресою: земельна ділянка з кадастровим номером :01:076:0002, що перебуває у комунальній власності Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Будіндустрія Сервіс ЛТД» () проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено корисну копалину: пісок об`ємом 26400 м.куб., який переданий згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання представнику підприємства.
Постановою від 03.08.2022 старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції Україн ОСОБА_6 пісок об`ємом 62100 м.куб визнано речовим доказом.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 236 КПК України зазначене майно, що вилучене під час проведення обшуку, вважається тимчасово вилученим майном.
Судовим розглядом встановлено, що обшук, під час якого було вилучено майно та на арешті якого на даний час наполягає сторона обвинувачення, був проведений 02.08.2022, а з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся до суду 04.08.2022, що свідчить про дотримання вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000359 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з забороною права відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене під час обшуку 02 серпня 2022 року за адресою: земельна ділянка з кадастровим номером :01:076:0002, яка перебуває у комунальній власності Зазимської сільської ради Броварського району, Київської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Будіндустрія Сервіс ЛТД» (), а саме на: корисну копалину пісок, об`ємом 26400 м.куб.
Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам; суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, нотаріусам), та іншим уповноваженим посадовим особам (адміністраторам) вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо арештованого майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1