Справа № 369/3197/22
Провадження №1-кп/369/1613/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених

(в режимі відео конференції) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чорнобиль Київської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, працює в ПП «ЛЕНДТРАНС» на посаді маляра, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області від прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , 14 квітня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у якому було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України направлено до Київського апеляційного суду для передачі до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року до іншого місцевого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів для розгляду по суті. При цьому, до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, починаючи з 15 квітня 2022 року до 13 червня 2022 року, включно та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн.

У зв`язку з чим на підставі подання заступника голови Києво-Святошинського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, скеровано до Київського апеляційного суду м. Києва.

Однак, згідно з ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 06 травня 2022 року у задоволенні подання заступника голови Києво-Святошинського районного суду Київської області про скерування обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до Київського апеляційного суду для передачі до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року до іншого місцевого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, для розгляду по суті, відмовлено та повернуто його до Києво-Святошинського районного суду Київської області так, як розпорядженням голови Верховного Суду від 05 травня 2022 року № 28/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Макарівського районного суду Київської області» відновлено територіальну підсудність судових справ Макарівського районного суду Київської області з 06 травня 2022 року, раніше визначену розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».
Підготовче судове засідання у справі призначено на 26 травня 2022 року о 12:30 год.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав, що дане кримінальне провадження не підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області та просив направити його за підсудністю.

У зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні судом на обговорення учасників процесу поставлено питання щодо підсудності вказаного кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисник ОСОБА_4 щодо передачі кримінального провадження за підсудністю поклалися на розсуд суду.

Поряд з цим, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 діб. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою прокурор зазначив, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, вчиненого під час воєнного стану, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є безробітними, вважає, що існують ризики того, що останні можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру задля власного незаконного збагачення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є можливим.

Поряд з цим, захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт.

В обґрунтування наведеного зазначила, що ризики перераховані прокурором не є реальними та не існують. Крім того, зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто в останнього існують стійкі соціальні зв`язки, просила врахувати характеристику з останнього місця роботи, пенсійне та чорнобильське посвідчення його матері, а також він з першого дня війни перебував в добровільному територіальному об`єднанні, про що до суду надано відповідні документи.

Крім того, захисником надано характеристику на обвинуваченого ОСОБА_5 з місця проживання та клопотання від мешканців с. Грузьке про взяття останнього на поруки, яке адресоване до Києво-Святошинської окружної прокуратури.

При обговоренні клопотання прокурора, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 клопотання свого захисника ОСОБА_4 підтримали у повному обсязі та просили суд застосувати до них більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання, повідомлений у передбаченому законом порядку, при цьому від останнього надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 26 травня 2022 року за його відсутності, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника потерпілого.

Дослідивши обвинувальний акт, наявні матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність направлення кримінального провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Так, згідно з вимогами ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке було вчинено на території АЗС «Маркет», що розташований за адресою: вул. Шевченка, 49, с. Юрів, Бучанський (Макарівський) район, Київська область, тому з огляду на положення ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Вказаний населений пункт до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, входив до складу Київської області та перебуває в межах територіальної юрисдикції Макарівського районного суду Київської області.
Тобто, місце вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області.
При цьому, згідно з ч. 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 01 січня 2023 року.
Таким чином, на даний час вказане кримінальне провадження не підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області та підлягає передачі його на розгляд до Макарівського районного суду Київської області.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення оперативності розгляду кримінального провадження та дотримання розумних строків розгляду, суд вважає за необхідне направити кримінальне провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 0000545 до відповідного місцевого суду для розгляду по суті, а саме Макарівського районного суду Київської області, з урахуванням вимог ч. 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 діб, суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким, вчиненого під час оголошеного в Україні воєнного стану, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк до 8 років. У зв`язку з чим, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період оголошеного в Україні воєнного стану можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, представника потерпілого, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою особистого збагачення. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір пенсійного віку, тобто в останнього існують стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, а також він з першого дня війни перебував в добровільному територіальному об`єднанні, про що до суду надано відповідні документи. Також, суд враховує позитивну характеристику на ОСОБА_5 з місця проживання та клопотання від мешканців с. Грузьке про взяття останнього на поруки, яке адресоване до Києво-Святошинської окружної прокуратури.
Разом з тим, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у випадку визнання їх винуватими в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт, може не забезпечити їх належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.
Більше того, ні стороною захисту, ні обвинуваченими не надано суду письмових доказів наявності в обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрованого за ними на праві власності чи користування нерухомого майна.
У зв`язку з чим, клопотання обвинувачених та його захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт, є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особами, до яких не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке ставлять у вину обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого вони обвинувачуються, який є тяжким та становить небезпеку для суспільства, а тому, суд вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування відносно останніх запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, є виправданим.
За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 цієї статті розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням зазначених положень, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються, одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з урахуванням їх особи, зокрема, поведінки в судовому засіданні, яка свідчить про усвідомлення останніми серйозності кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, щире каяття та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відповідно для кожного з них.
Керуючись ст. 32, 34, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 376, 392 КПК України, ч. 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

ухвалив:
Направити кримінальне провадження № 0000545 від 19 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до Київського апеляційного суду для передачі до іншого місцевого суду в межах юрисдикції одного апеляційного суду для розгляду по суті.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відмовити.
Клопотання захисника про зміну обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, задовольнити частково.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Фастівського району Київської області, під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, починаючи з 26 травня 2022 року до 24 липня 2022 року, включно.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чорнобиль Київської області, під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, починаючи з 26 травня 2022 року до 24 липня 2022 року, включно.
Одночасно визначити обвинуваченим:
ОСОБА_5 , заставу у розмірі у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , по справі №369/3197/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області;
ОСОБА_6 , заставу у розмірі у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , по справі №369/3197/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області;
Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, перебування;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами по даному кримінальному провадженню.
Визначити строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язків до 24 липня 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачені перебувають під вартою.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачені перебувають під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 та або ОСОБА_6 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цих обвинувачених під вартою та повідомити усно й письмово прокурора та Києво-Святошинський районний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважаються такими до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачені, будучи належним чином повідомленими, не з`являться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала підлягає негайному виконанню в частині запобіжного заходу та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1