В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2399/22
Провадження № 1-кп/210/474/22
"17" серпня 2022 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 01.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Кривого Рогу, громадянки України, освіта середня, заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює. Раніше не судима, прож. АДРЕСА_1 ,,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 24.07.2022 року приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання в дворі будинку АДРЕСА_2 побачила ОСОБА_5 .
В ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, внаслідок чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшла до ОСОБА_5 з-за спини, схопила своєю рукою за футболку ОСОБА_5 та потягнула за неї, після чого обома руками штовхнула останню обличчям вперед, внаслідок чого потерпіла втративши рівновагу впала на підлогу в під`їзді №2. Після чого, ОСОБА_3 , впавши зверху на спину ОСОБА_5 , схопила своєю рукою за волосся потерпілої та вдарила не менше двох разів правою частини голови ОСОБА_5 об підлогу.
У подальшому, перебуваючи у стоячому положенні ОСОБА_3 завдала обома ногами по черзі не менше 10 ударів потерпілій, яка перебувала в положенні лежачі, в область тулуба та кінцівок.
Підвівшись з підлоги, ОСОБА_5 почала рухатися до сходів, однак ОСОБА_3 наздогнавши її, повторно схопила своєю рукою за її волосся та штовхнула обличчям вперед, внаслідок чого ОСОБА_5 вдарилась головою об стіну та, продовжуючи тримати ззаду за волосся, декілька разів вдарила потерпілу правою частиною голови об стіну.
У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 відповідно до висновку СМЕ № 990 від 25.07.2022 року у вигляді: синців обличчя, грудної клітини, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; подряпин спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_6 посилається на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за її відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_7 наддала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах справи зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Матеріали кримінального провадження № 0000218 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 210/2399/22, провадження №1-кп/210/474/22.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1