Провадження №1-в/127/439/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в режимі відеоконференції в м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання мотивоване тим, ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного покарання, за період відбування покарання не порушував режим його відбування, адміністрацією установи не заохочувався, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, а тому він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримала та просила його задовольнити, вважає, що її підзахисний своєю поведінкою довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Представник установи ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначив, що засуджений характеризується посереднього, не працевлаштований за власним бажанням, тому не довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що останній неодноразово судимий, під час відбування покарання не був працевлаштований за власним бажанням, немає заохочень, а тому не довів своє виправлення та не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання враховується поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Так, ОСОБА_6 , відбуває покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року, яким його засуджено за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, а саме: з 15.04.2019 по 20.02.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Даний вирок суду набрав законної сили відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 27 травня 2020 року.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З характеристики на засудженого та з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 за час відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується посередньо, встановлений режим відбування покарань не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався, у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування не працевлаштований з власних переконань, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, заборгованість за виконавчими листами не має, підтримує та зміцнює соціально-корисні зв`язки із своїми рідними.
Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки він за час відбування покарання характеризується посередньо, не має заохочень, не працевлаштований з власних переконань, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки мета призначеного судом покарання в даному випадку ще не досягнута, тому є необхідність в подальшому продовженні відбування покарання засудженим ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1