Справа № 452/3796/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/305/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська УВП №19», кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2022 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , щодо звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,
за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

засуджений - ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 у звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Не погоджуючись з даною ухвалою захисник засудженого подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки , призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року (справа № 452/3796/13-к) у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Вважає ухвалу незаконною, необгрунтованою.
Свої вимоги мотивує тим, що твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 фактично відбув покарання за даним судовим рішенням, викликає заперечення виходячи з наступного.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.12.2014. У подальшому вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2015, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.102015 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання призначене вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 та остаточно призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Однак вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2015, та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02.102015 скасовано постановою Верховного Суду від 01.03.2018 з направленням на новий судовий розгляд з визначенням запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно ОСОБА_7 відбув за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 покарання у виді позбавлення волі лише 2 роки 5 місяців з 02.10.2015 по 01.03.2018. Відтак невідбутим залишається 1 рік 7 місяців. Тому твердження суду першої інстанції про повне відбуття покарання не відповідає дійсності.

Апелянт вважає хибним висновок суду про те, що до ОСОБА_7 не може бути застосовано ст. 80 КК України оскільки вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 був приведений до виконання. Однак цей вирок не був виконаний повністю, а тому зі спливом п`ятирічного строку давності ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання.

Апелянт зазначає, що у разі визнання ОСОБА_7 винуватим за ч.1 ст. 115 КК України по справі № 466/9158/14-к, яка перебуває на розгляді у Шевченківському суді м. Львова, невідбута частина покарання у виді 1 року 7 місяців, на підставі ст. 71 КК України підлягатиме повному або частковому приєднанню до призначеного покарання, що є неприпустимим адже строк давності виконання вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 сплив.

Відтак з метою недопущення призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків є необхідність у звільненні його від відбування покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014, оскільки даний вирок не виконано в частині відбування покарання і зберігає кримінально-правове значення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджено 28.07.2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2014 року даний вирок залишено без змін, відтак, такий набрав законної сили.
Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 07.05.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні 16.09.2014 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 2 жовтня 2015 року даний вирок залишено без змін.
Згідно Постанови Верховного Суду від 01.03.2018 року вищезгадані вирок та ухвалу скасовано і призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції.
Тому, як установлено в судовому засіданні за позицією адвоката, що не заперечили інші учасники судового розгляду, ОСОБА_7 з 02.10.2015 р. по 01.03.2018 р. в дійсності відбував призначене покарання за сукупністю вироків - у тому числі мається на увазі перший вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області - щодо котрого адвокатом ставиться питання про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Супровідним листом Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2017 року було скеровано до виконання у Державну установу «Городищенська виправна колонія №96» розпорядження про виконання вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року, який набрав законної сили 10.12.2014 року та, котрим ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Отже, зазначеним підтверджується, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року був приведений до виконання у строк до 10.12.2019 року, тобто у п`ятирічний строк з дня набрання законної сили обвинувальним вироком, відтак давність виконання обвинувального вироку не настала відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника- адвоата ОСОБА_6 , підтриману засудженим ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, міркування прокурора ОСОБА_8 , яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів судом першої інстанції по дані справі було прийнято законне та обгрунтоване рішення.

Статтею 533 КПК України передбачено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Підставою для звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК є сприятливе закінчення певного строку давності з дня набрання обвинувальним вироком суду законної сили.
Давність обвинувального вироку це строк, встановлений законом, протягом якого призначене покарання повинно бути виконано. Своєю чергою, давність виконання обвинувального вироку це закінчення встановлених у законі строків з дня набрання обвинувальним вироком законної сили, протягом яких засуджений не відбув покарання, і вирок залишився невиконаним.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.
Судом першої інстанції на підставі матеріалів справи вс№ 452/3796/13-к встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2014 року залишено вирок Самбірського міськрайонного суду від 28.074.2014 стосовно засудження ОСОБА_7 без змін та такий звернено до виконання про що 18.12.2014 року засудженому ОСОБА_7 було повідомлено шляхом скерування ухвали суду апеляційної інстанції у Львівський слідчий ізолятор.
Як вбачається з повідомлення від 23.10.2017 року, адресованого Самбірському міськрайонному суду Львівської області, було скеровано до виконання у Державну установу «Городищенська виправна колонія №96» розпорядження про виконання вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року, який набрав законної сили 10.12.2014 року та, котрим ОСОБА_7 засуджено, за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Отже, зазначеним підтверджується, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року був приведений до виконання у строк до 10.12.2019 року, тобто у п`ятирічний строк з дня набрання законної сили обвинувальним вироком, відтак давність виконання обвинувального вироку не настала відповідно до п..3 ч. 1 ст. 80 КК України.
Відповідно вирок суду першої інстанції від 28.07.2014 стосовно засудженого ОСОБА_7 був приведений до виконання в строки передбачені чинним законодавством. Дані обставини належним чином встановлені судом першої інстанції з чим погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Покликання апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано всі обставини справ, а також те, що відносно засудженого ОСОБА_7 вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2014 року не був приведений до виконання не відповідає фактичним обставинам справи та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2022 щодо відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 80, 537 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2022 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , якою відмовлено у звільненні засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: