УХВАЛА
04 травня 2022 року
м. Київ
справа № 279/2306/17
провадження № 51-734ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 , у якій вона просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Так, прокурор на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначила, що оскаржує ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року та відповідно до частини 5 указаної статті додала до касаційної скарги копію цього судового рішення. Водночас ОСОБА_4 у своїх вимогах до суду касаційної інстанції просить, зокрема, скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, чим допустила суперечності, що позбавляють Верховний Суд можливості встановити, яке ж судове рішення оскаржується в касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, котра її подає, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що сторона обвинувачення не погоджується з рішенням апеляційного суду. Однак на обґрунтування цієї скарги прокурор хоча і зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте не конкретизує, у чому вони полягають з урахуванням положень статей 412, 413 КПК.
Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3