Справа № 452/1593/22
У Х В А Л А

Іменем України

про застосування заходів забезпечення кримінального провадження

24 червня 2022 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Самбірського районного відділу поліції ОСОБА_3 23 червня

2022 року звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт майна посилаючись на те, що у провадженні СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 23 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 246 КК України.

У клопотанні зазначено, що в Самбірський районний відділ поліції надійшло повідомлення про те, що працівниками лісової охорони в кварталі № 43 Міжгірського лісництва НПП «Бойківщина» виявлено самовільну рубку дерев породи «Ялиця» та «Смерека», і встановлено порушника - ОСОБА_4 .

Під час проведення огляду місця події в с. Закіпці Самбірського району, неподалік місця вчинення злочину, виявлено три сортименти деревини, а саме: смереку діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6 м; смереку з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною

6 м; та ялиця з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м.

Постановою слідчого від 23 червня 2022 року вищезгадана вилучена бензопила та сокира з дерев`яною ручкою визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій (слідчому експерименті, встановлення способу незаконної порубки та ін.) для чого необхідно надати вищевказані предмети, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке являється речовим доказом, з метою його збереження.

У кримінальному провадженні необхідно забезпечити збереження цих речей (засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення), оскільки в подальшому вони підлягають спеціальній конфіскації.

Заборона або обмеження користування, розпорядження вказаним майном призведе до неможливості його подальшої передачі, відчуження чи знищення.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.
Слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та слідчого без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає приписам

ч. 1 ст. 172 КПК та ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши подані докази слід дійти висновку про необхідність задоволення клопотання із наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 23 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, у зв`язку з тим, що в Самбірський районний відділ поліції надійшло повідомлення про те, що працівниками лісової охорони в кварталі № 43 Міжгірського лісництва НПП «Бойківщина» виявлено самовільну рубку дерев породи «Ялиця» та «Смерека», і встановлено порушника -

ОСОБА_4 .

Під час проведення огляду місця події в с. Закіпці Самбірського району, неподалік місця вчинення злочину, виявлено три сортименти деревини, а саме: смереку діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6 м; смереку з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною

6 м; та ялиця з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м.

Із копії постанови слідчого СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про визнання речових доказів від 23 червня 2022 року вбачається, що смереку діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6 м; смереку з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м; та ялиця з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м., визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання в НПП «Бойківщина».

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З`ясовані слідчим факти та інформація є тими фактичними обставинами, котрі здатні переконати об`єктивного спостерігача у існуванні факту незаконної порубки дерев.

Зміст санкції ч. 3 ст. 246 КК України дозволяє дійти висновку про те, що передбачене цією нормою права діяння віднесено до числа кримінальних правопорушень, за наслідками встановлення скоєння котрих може бути застосована спеціальна конфіскація. Зокрема, згідно із п. 4) ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання).

Зазначені норми закону України про кримінальну відповідальність дозволяють вважати обґрунтованим твердження сторони обвинувачення щодо можливості спеціальної конфіскації майна за наслідками судового розгляду кримінального провадження за

№ 0000284 від 23 червня 2022 року.

Отже, втручання слідчим у здійснення права власності на майно іншими особами здійснюється на підставі закону, в інтересах суспільства, з метою запобігання скоєнню кримінального правопорушення, саме внаслідок арешту виявленого на місці події майна може бути виконане завдання забезпечення спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні (ст. ст. 96-1, 96-2 КК України). Заборона або обмеження користування, розпорядження вказаним майном призведе до неможливості його подальшої передачі, відчуження чи знищення.

Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає до задоволення, шляхом накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.
Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення огляду місця події 22 червня 2022 року, яке виявлено неподалік лісового масиву с. Зіпці Самбірського району львівської області Міжгірського лісництва НПП «Бойківщина», а саме на:
- смереку діаметром у грубому кінці 44 см, довжиною 6 м;

- смереку з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м;

- ялицю з діаметром у грубому кінці 30 см, довжиною 6 м.

Виконання ухвали, яка виконується негайно, доручити слідчому СВ Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Слідча суддя