Справа № 288/935/20
Провадження № 1-кп/288/8/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілої - ОСОБА_11 ,
представника потерпілої - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 24 травня 2020 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2020 року близько 08 години 00 хвилин на території земельної ділянки, що по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та місці ОСОБА_7 взяв до рук невстановлений предмет, продовгуватої форми та наніс ним один удар в область лівого вуха та один удар в область ребер ОСОБА_11 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівої вушної мушлі та струсу головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та закритого перелому 9-го ребра справа, що відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такий що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України не визнав та пояснив, що 24 травня 2020 року біля 08.00 години ранку він їхав трактором по дорозі і його зупинили чотири чоловіки, а саме: ОСОБА_13 , її чолові та подружжя ОСОБА_14 та почали кричати щоб він віддав документи на город. Він вийшов з трактора і його всі стали бити. Він швидко сів у трактор, включив задню передачу, розвернувся і поїхав додому. Вони бігли за ним і стукали по трактору. Йому наносили тілесні ушкодження по голові та різних частинах тулуба. Він нікому не наносив тілесних ушкоджень.

При оцінці доказів, суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вони не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, показаннями потерпілої та свідків, висновками судово медичних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження і суд розцінює це як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою винуватість, але його винуватість підтверджується слідующими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона проживає в селі Яблунівка, Попільнянського району, Житомирської області та має земельну ділянку. В травні місяці 2020 року, точної дати не пам`ятає, близько 08.00 години ранку, по її городі хтось проїхав. Вона стала чекати, щоб побачити хто це, коли трактор повертався то вона побачила, що це ОСОБА_7 . Коли він під`їхав до неї вона постукала по крилу трактора паличкою, щоб він зупинився. Вона запитала його чому він їздить по її городі. Він почав її ображати нецензурними словами. Потім вийшов з кабіни трактора, взяв металеву трубу і ударив її по голові та розбив вухо. Її чоловік побачив і прибіг до неї. ОСОБА_7 ударив її ще один раз, чоловік підбіг і підхватив її щоб не упала. Після цього вона втратила свідомість, прийшла до тями вже на подвір`ї. Дану подію бачили сусіди ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_7 наніс їй металевою трубою два удари по голові та ребрах, більше вона нічого не пам`ятає. Вона два тижні перебувала у лікарні на лікуванні, а потім ще місяць лікувалась дома. На даний час у неї погіршився зір і постійно болить голова;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона проживає в селі Яблунівка, Попільнянського району, Житомирської області, недалеко від ОСОБА_13 . 24 травня 2020 року вранці, вона була на своєму городі разом з своїм чоловіком, і побачила, що ОСОБА_18 поїхав трактором через город ОСОБА_13 . Через деякий час він повертався і ОСОБА_13 його зустріла, вона стукнула палкою по трактору, щоб зупинити його. Він вийшов з трактора з трубою і почав її бити. Бачила як ОСОБА_18 ударив її трубою по голові, трубу тримав двома руками і удар наносив зверху до низу. Чоловік ОСОБА_13 підбіг до них і підхватив її, коли вона падала. Дану подію вона зняла на свій мобільний телефон. Після того як ОСОБА_18 наніс удари ОСОБА_13 він сів у трактор і поїхав. Коли він від`їхав, то вона з чоловіком підійшли до ОСОБА_13 , її тримав чоловік, і побачили, що у неї розбите вухо і текла кров;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що він проживає в селі Яблунівка, Попільнянського району, Житомирської області. 24 травня 2020 року, вранці, він стояв на городі з лопатою, хотів зловити крота. Його дружина також перебувала на городі. Він бачив, що трактор ОСОБА_20 проїхав через город ОСОБА_13 , коли він повертався назад то ОСОБА_13 його зупинила. ОСОБА_18 вийшов з трактора, взяв металеву трубу і почав бити ОСОБА_13 , він тримав трубу двома руками і наносив удари зверху до низу. Він її бив по голові, по вусі. Коли ОСОБА_13 падала, то він ударив її ще один раз по правому боку. Потім він сів в кабіну трактора і поїхав. Коли ОСОБА_18 поїхав то він з дружиною підбігли до ОСОБА_13 , її тримав чоловік ОСОБА_21 . У ОСОБА_13 текла кров. ОСОБА_22 будь яких ударів ніхто не наносив;

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що він чоловік потерпілої ОСОБА_13 . В травні 2020 року він з дружиною були на городі, трактором їхав ОСОБА_18 , і він його запитав чому він тут їздить, але той не зупиняючись відповів йому грубо та поїхав далі. За 20 метрів від нього була його дружина, і вона почала йому також щось говорити, ОСОБА_18 вискочив з трактора, в руках у нього була металева труба і він ударив дружину. Він почав до них бігти, ОСОБА_18 вдарив дружину другий раз, вона почала падати і він її підхватив. В цей момент ОСОБА_18 сів в трактор і поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що вона разом з ОСОБА_25 були присутні як поняті при проведенні працівниками поліції слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_23 . Потерпіла ОСОБА_11 в той час перебувала у лікарні, ОСОБА_20 також не було. При проведенні слідчих експериментів свідки показували як ОСОБА_18 наносив металевою трубою тілесні ушкодження ОСОБА_13 . Після проведення слідчих експериментів вона разом з іншою понятою розписались у даних протоколах;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що вона проживає в місті Києві, але періодично приїжджає до села Яблунівка, Попільнянського району, Житомирської області. В кінці травня 2020 року вона була в селі Яблунівка, і вранці вийшла з будинку і йшла до маршрутки, щоб поїхати до міста Києва. Коли вона йшла то побачила трактор і також бачила як ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та ОСОБА_28 бігали навколо трактора з палицями за ОСОБА_29 , наносили йому удари по спині та по трактору, він тримався за голову. Він потім сів у трактор і поїхав. Вона не бачила щоб ОСОБА_18 наносив комусь удари. Вона була за 20 метрів від даної події. В день події вона не знала, що то був ОСОБА_18 , але через місяць вона дізналась що це був ОСОБА_30 ;

- показаннями свідка ОСОБА_31 пояснила, що обвинувачений є її сином. 24 травня 2020 року вранці вона йшла забирати припони, і побачила, що стояв на дорозі трактор, навколо нього бігають чотири людини, дві жінки та два чоловіка, і б`ють її сина ОСОБА_30 . Вона знаходилась за 60 метрів від даної події. Вони всі махали палками в сторону сина, він швидко сів в трактор, розвернувся і поїхав. Коли вона прийшла додому то побачила, що у сина була розбита голова, обличчя та шия, текла кров. Також бачила у нього на руках та спині синці. Син ОСОБА_30 їй потім розповів, що він їхав трактором і вони його зупинили, почали витягувати з трактора і били. Викликали карету швидкої допомоги і працівників поліції. У сина працівники поліції відібрали заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень.

При оцінці доказів, суд не приймає до уваги, показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_31 , оскільки вони не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, показаннями потерпілої, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, так як згідно клопотання представника потерпілої - ОСОБА_12 ухвалою суду від 05.01.2021 року надавався тимчасовий доступ до речей і документів, що зберігаються у операторів телекомунікації «мобільного зв`язку» /т. 1 а.с 184-190/. На виконання даної ухвали суду надана роздруківка телефонних дзвінків ОСОБА_26 за 24.05.2020 року починаючи з 07.54 години по 11.53 годину, тобто в той період коли було вчинено дане кримінальне правопорушення /24.05.2020 року близько 08.00 години/. А тому свідок ОСОБА_26 не могла бути присутня під час події, яка сталась 24.05.2020 року в селі Яблунівка Попільнянського району Житомирської області. Щодо показань свідка ОСОБА_31 суд зауважує, що вона є матір`ю обвинуваченого і тому розцінює її покази, як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене обвинуваченим.

Також винуватість ОСОБА_20 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 травня 2020 року /т. 1 а.с. 57/;

- протоколом огляду місця події від 24 травня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, згідно якого оглядалось узбіччя дороги на якій знаходиться транспортний засіб трактор /т. 1 а.с. 58-59/;

- висновком експерта № 90 від 28 травня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани лівої вушної мушлі та струсу головного мозку, що утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Діагноз «закритий перелом 10-го ребра зліва без зміщення» не підтверджений даними рентгенологічного дослідження, а тому при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається /т. 1 а.с. 61-62/;

- протоколом огляду місця події від 29 травня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, згідно якого місцем огляду являється територія земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 /т. 1 а.с. 63-64/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, за участю свідка ОСОБА_23 , згідно якого він розповів та показав як обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари потерпілій ОСОБА_11 /т. 1 а.с. 65-72/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, за участю свідка ОСОБА_17 , згідно якого вона розповіла та показала як обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари потерпілій ОСОБА_11 /т. 1 а.с. 73-77/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 травня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, за участю свідка ОСОБА_19 , згідно якого він розповів та показав як обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари потерпілій ОСОБА_11 /т. 1 а.с. 78-83/;

- висновком експерта № 96 від 04 червня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани лівої вушної мушлі та струсу головного мозку, що утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Через не представлення на вивчення рентгенівських знімків судити про наявність травматичних змін з боку ребер не представляється можливим /т. 1 а.с. 84-85/;

- висновком експерта № 100 від 18 червня 2020 року (додатковий до висновку № 96 від 04.06.2020 року), згідно якого у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани лівої вушної мушлі та струсу головного мозку, що утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закритого перелому 9-го ребра справа, що утворився від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я /т. 1 а.с. 98-99/;

В судовому засіданні 17 листопада 2020 року допитаний експерт ОСОБА_32 /т. 1 а.с. 134-136/ пояснив, що при проведенні першої експертизи йому була надана лише медична документація і в амбулаторній картці відносно ОСОБА_11 вказано перелом десятого ребра зліва, підтвердженням цього мав бути рентген. Під час проведення нової експертизи йому були надані рентгенівські знімки ОСОБА_11 і підтверджено перелом дев`ятого ребра справа. Дані тілесні ушкодження могли утворитись в період часу який вказує потерпіла, тобто в травні 2020 року. Таким чином експертом підтверджено, що при нанесені тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_11 було виявлено закритий перелом дев`ятого ребра справа

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 липня 2020 року з фотоілюстрацією до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_13 , згідно якого вона розповіла та показала, де знаходиться її земельна ділянка по якій їхав обвинувачений ОСОБА_7 і як він наносив їй тілесні ушкодження /т. 1 а.с. 103-115/;

- заявою свідка ОСОБА_17 від 16 липня 2020 року, згідно якої вона долучає до матеріалів кримінального провадження диск DVD R із відеозаписом від 24 травня 2020 року /т. 1 а.с. 116/;

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 16 липня 2020 року, згідно якої диск DVD R з відеозаписом від 24 травня 2020 року, на якому зафіксований конфлікт між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , в ході якого останній спричинив тілесні ушкодження потерпілій, визнати речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні /т. 1 а.с. 117/;

- відеодиском DVD R /т. 1 а.с. 118/;

- протоколом огляду предмету від 16 липня 2020 року, згідно якого оглядався диск DVD R /т. 1 а.с. 119/.

В матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 містяться відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000147, надані Офісом Генерального Прокурора /т. 1 а.с. 237-266/.

Захисником обвинуваченого - ОСОБА_9 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими /т. 1 а.с. 223-226/, а саме: протоколи проведення слідчих експериментів від 29.05.2020 року з свідком ОСОБА_23 , від 25.05.2020 року з свідком ОСОБА_17 , від 29.05.2020 року з свідком ОСОБА_19 , від 15.07.2020 року із потерпілою ОСОБА_11 .

Суд, вважає дане клопотання захисника необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого.

Вищезазначені протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_23 від 29.05.2020 року /т. 1 а.с.65-72/, ОСОБА_17 від 25.05.2020 року /т. 1 а.с. 73-77/, ОСОБА_19 від 29.05.2020 року /т. 1 а.с. 78-83/, та потерпілої ОСОБА_11 від 15.07.2020 року /т. 1 а.с. 103- 115/ за формою та змістом є повністю відповідними вимогам ст.ст. 104, 105, 223, 240 КПК України, зокрема у них відповідно зазначено місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; описової частини, яка містить відомості про послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження. Зазначені протоколи підписані всіма учасниками цих процесуальних дій, за відсутності з їх боку зауважень і доповнення.

Ці слідчі дії органом досудового розслідування проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події 24 травня 2020 року близько 08 години на території земельної ділянки, що по АДРЕСА_2 . При цьому, відомості зазначені в протоколах проведення слідчих експериментів, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 даними в судовому засіданні. До того ж відомості, які містяться у вказаних протоколах слідчих експериментів підтверджуються висновком судово - медичного експерта № 100 від 18 червня 2020 року (додатковий до висновку № 96 від 04.06.2020 року), який підтвердив в судовому засіданні 17.11.2020 року факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 .

Також в судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявляв клопотання про витребування з Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області інформацію про наслідки розслідування по кримінальному провадженню № 0000146 від 24 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , так як він діяв в межах необхідної оборони при нанесенні йому тілесних ушкоджень.

В дебатах захисник ОСОБА_10 висловив думку що обвинувачений ОСОБА_7 діяв в межах необхідної оборони, оскільки йому наносились тілесні ушкодження, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд зазначає що відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Слід звернути увагу на те, що оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України.

Згідно ч. 3 ст. 36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Стан необхідної оборони існує лише протягом наявності суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент. Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров`ю), а його кінцевим моментом є припинення таких дій і усвідомлення (реальна можливість усвідомлення) особою, яка здійснює захист, факту остаточного припинення особою, яка здійснила посягання, суспільно- небезпечних дій.

Заподіяння шкоди особі, яка здійснює посягання, обумовлено необхідністю негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Протиправність у кримінально-правовому розумінні є однією з ознак злочину поряд із суспільною небезпечністю, караністю, винністю і суб`єктом. Протиправність розуміється як юридичне втілення суспільної небезпечності. В теорії кримінального права загально визнано, що суспільно небезпечне посягання, щодо якого можлива необхідна оборона, - це діяння, що передбачене як злочин однією зі статей Особливої частини КК України.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для застосування положень статті 36 КК України, оскільки в даному випадку не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання. Обставини даної справи не дають підстав для висновку про наявність суспільно небезпечного посягання, яке б виправдало заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої.

Також суд зазначає, що вік та фізичний стан обвинуваченого ОСОБА_7 переважають, так як потерпіла ОСОБА_11 є особою похилого віку та в руках у обвинуваченого була металева труба.

Крім того, суд зазначає, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 10.05.2022 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 24 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення /т. 2 а.с. 62-63/.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_20 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , не встановлено.

Обставиною, згідно статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_18 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно результатів досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_20 , складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/1452-2020 від 14 серпня 2020 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, умисну форму вини за даним обвинуваченням, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_22 в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, позицію прокурора, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що ОСОБА_18 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі статті 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п. п. 1, 2, ч. 2 п. 2 статті 76 КК України, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Речові докази: відеодиск DVD R, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_20 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити ОСОБА_22 покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_20 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації орган про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_22 не обирати.

Речові докази: відеодиск DVD R, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1