26.09.2022 Справа № 756/1565/22
Унікальний № 756/1565/22
Провадження 1-кп/756/924/22
УХВАЛА
Іменем України

26 вересня 2022 року Оболонський районний суд м.Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0004089 від 11.12.2021 за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 8-А класу школи І-ІІІ ступенів №168 Оболонського району м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

малолітнього, відносно якого внесено клопотання, ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього, відносно

якого внесено клопотання, ОСОБА_8 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
10.12.2021 року близько 11 год. 05 хв. малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на другому поверсі в приміщенні загальноосвітньої школи № 168, що за адресою: м. Київ вул. Озерна, 2, де на той час знаходився і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день та час між малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, у ході якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у малолітнього ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виник намір на вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а саме на спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій намір на вчинення суспільно-небезпечного діяння, спрямованого на спричинення малолітньому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, у той же день та час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс кулаком лівої руки приблизно три удари в верхню частину голови (тім`яну зону) малолітнього ОСОБА_9 .

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 забійну рану в тім`яній ділянці по центру, садно в лобній ділянці по центру, на межі росту волосся, чим завдав тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Таким чином, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

На час вчинення кримінально - караного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, що підтверджується його свідоцтвом про народження.

Враховуючи викладене старший дізнавач відділу дізнання Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 та прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 у клопотанні просять застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Просили задовольнити клопотання і захисник та законний представник малолітнього ОСОБА_5 його мати ОСОБА_8 .

Не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_5 і малолітній потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник його мати ОСОБА_10 .

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 повністю підтвердив обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, викладені вище щодо часу, місця, способу та причин його вчинення. Малолітній пояснив, що по шкодує про вчинене та у подальшому аналогічних випадків допускати не буде, запевняє, що зробив для себе належні висновки.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, про яке йде мова у клопотанні, стверджує, що провела з сином відповідну виховну роботу і впевнена, що він більше не буде вчиняти правопорушень, просила задовольнити клопотання та просила передати її малолітнього сина під її нагляд до досягнення ним повноліття. Законний представник малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_8 - показала, крім того, що ніяка шкода малолітньому потерпілому у зв`язку з спричиненням йому легких тілесних ушкоджень не відшкодовувалася.

Малолітній потерпілий ОСОБА_9 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_5 відносно нього суспільно небезпечного діяння у виді легких тілесних ушкоджень, в результаті яких у нього була розсічена голова, йому у медичній установі накладали шви, а згодом їх видаляли, що у підсумку у зв`язку з його лікуванням призвело до пропуску ним шкільних занять протягом двох тижнів. ОСОБА_5 за скоєне перед ним не вибачився.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додатки до нього, а також матеріали, долучені прокурором безпосередньо в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про можливість його задоволення, виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_5 , суд з`ясував та переконався у тому, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, вчинене малолітнім ОСОБА_5 10.12.2021 року, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України; що вчинено це суспільно небезпечне діяння саме малолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Суд також переконався, що у даному випадку клопотання є обґрунтованим та його слід задовольнити і застосувати до малолітнього примусовий захід виховного характеру, про який йде мова у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 суд враховує особу малолітнього, який виховується матір`ю, з якою проживає, на час вчинення суспільно небезпечного діяння навчався у 8-А класі школи IIIІ ступенів № 168 Оболонського району м. Києва, де позитивно характеризується, стан здоров`я малолітнього задовільний, даних про його розумове чи інше психічне захворювання, чи затримку психічного розвитку не встановлено, згідно акту обстеження житлово-побутових умов в родині створені належні житлово-побутові умови, малолітній ОСОБА_5 на обліку в секторі ювенальної поліції та в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра - не перебуває, на момент вчинення суспільно -небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 105 КК передбачено застосування такого примусового заходу виховного характеру як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо малолітніх (неповнолітніх), перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього (неповнолітнього).

Доля речових доказів не вирішується судом відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК, оскільки вони не надавалися суду та судом не досліджувалися

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які складають 3506 грн. 00 коп., відповідно до ст.ст. 124-126 КПК України та ст. 1178 ЦК України підлягають стягненню на користь держави з матері малолітнього ОСОБА_5 зі ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 392, 395, 497-501 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого дізнавача відділу дізнання Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування до малолітньої особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій разом з малолітнім за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення ним повноліття.

Стягнути з законного представника малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на залучення експертів у розмірі 3506 грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1