Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6905/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000223, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 240 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000223, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 240 КК України, про арешт майна, яким є річковий пісок об`ємом 28381,29 куб.м., що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :85:320:0002 на території ПрАТ «Київський річковий порт», за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 12.
Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві знаходиться вказане кримінальне провадження, досудове розслідування якого здійснюється за фактом неналежного виконання невстановленими службовими особами Державної служби геології та надр України під час надання спеціальних дозволів на користування надрами, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та державним інтересам у сфері видобутку корисних копалин.
Також під час досудового розслідування перевіряються обставини вчинення невстановленими службовими особами ПрАТ «Київський річковий порт» за попередньою змовою групою осіб, незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення (піску).
В ході досудового розслідування встановлено, що 05.11.1996 ПАТ «Київський річковий порт» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами на Ново-Українському родовищі, що розташоване в мілководній частині Канівського водоймища Обухівського району Київської області в акваторії річки Дніпро, для видобування піску, терміном на 20 років, тобто до 05.11.2016.
30.03.2016 ПрАТ «Київський річковий порт» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою про продовження строку дії дозволу, який згідно з порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами повинен бути розглянутий протягом 45 днів та прийнято відповідне рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову.
Однак рішення Державною службою геології та надр України про продовження строку дії дозволу не прийнято, як і не відмовлено ПрАТ «Київський річковий порт» у продовженні такого строку, у зв`язку з чим останнє звернулось до суду про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання продовження строку дії спеціального дозволу.
Після розгляду позову трьома судовими інстанціями, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2022 у справі № 826/11885/16 ПрАТ «Київський річковий порт» повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Держгеонадр, яка полягає в нездійсненні дій щодо продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами та продовження строку дії такого дозволу.
Разом з тим, протиправна діяльність здійснюється низкою підприємств з використанням механізму укладання договорів на виконання робіт, надання послуг, постачання товарно-матеріальних цінностей між підконтрольними суб`єктами господарювання та юридичних осіб, що створенні без мети ведення господарської діяльності.
За наявною інформацією, надалі невстановлені службові особи ПрАТ «Київський річковий порт» організували незаконну діяльність з видобутку піску в Ново-Українському родовищі (північна частина Канівського водосховища) та подальше його складування/розміщення земельних ділянках в м. Києва. Крім того, з метою прикриття протиправної діяльності залучено посадових осіб ряду суб`єктів господарювання, зокрема, ТОВ «Бейте Консалт», ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ТОВ «Сенд Контракт».
Поряд з тим, наявні дані свідчать про можливе залучення до діяльності, пов`язаної з можливим протиправним вилученням коштів ряду інших суб`єктів господарювання та механізмів надання фінансової допомоги афільованим фізичним особам.
12.08.2022 з метою перевірки інформації щодо здійснення розвантаження протиправно видобутого річкового піску на причалі, розташованому в межах земельної ділянки з кадастровим номером :85:320:0002 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022 проведено обшук на вищевказаній земельній ділянці.
В ході обшуку встановлено, що вказана земельна ділянка розташована вздовж берегової лінії р. Дніпро та на ній знаходиться насип піску.
З метою обчислення об`єму піску було залучено спеціаліста маркшейдера, який виконав тахіометричну зйомку за допомогою електронного тахіометру «Sokkia СХ».
За результатами проведеної зйомки встановлено, що об`єм насипу піску, який знаходиться на зазначеній земельній ділянці, становить 28381,29 куб.м.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :85:320:0002, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради () та передана ПрАТ «Київський річковий порт» на праві постійного користування.
Постановою прокурора від 13.08.2022 річковий пісок об`ємом 28381,29 куб.м., який знаходиться на вказаній земельній ділянці, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000223 від 30.09.2021.
З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на вказаний пісок.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі із наведених у ньому підстав.

Представник ПрАТ «Київський річковий порт» адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо накладення арешту на майно, вказуючи на те, що власником піску, щодо якого подане клопотання, є не ПрАТ «Київський річковий порт», а ТОВ «Укрбудтрестсервіс», яке жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення не має та взагалі не займається видобуванням корисних копалин.

Представник ПрАТ «Київський річковий порт» та ТОВ «Укрбудтрестсервіс» адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечив, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та безпідставним.

Зокрема, представник вказав на те, що до 31.12.2021 видобування піску ПрАТ «Київський річковий порт» здійснювалося у встановленому законом порядку, оскільки товариство мало дійсний спецдозвіл на користування надрами №672 від 05.11.1996 та сплачувало всі рентні платежі та податки. З 01.01.2022 товариство не має спецдозволу на користування надрами, не є надрокористувачем та платником рентних платежів, у зв`язку з чим видобування піску не здійснює. В той же час, з кінця липня 2022 року воно надає третім особам, які мають усі відповідні дозвільні документи, у тому числі і спецдозвіл на видобуток корисних копалин, послуги з підйому, транспортування та зберігання піску з використанням своїх основних засобів. Крім того, пісок, який був виявлений під час обшуку 12.08.2022, не належить ПрАТ «Київський річковий порт», а лише складується на території товариства на підставі договорів підряду, укладених ним з іншими суб`єктами господарювання.

Так, 14.07.2022 ПрАТ «Київський річковий порт» укладено ряд господарських договорів з ТОВ «Укрбудтрестсервіс», зокрема, договір підряду на підйом піску з Осетинського родовища (за спеціальним дозволом №5833 від 19.08.2013, виданим ТОВ «Укрбудтрестсервіс), перевезення вантажу водним транспортом, оренди площадки зберігання. За цими договорами ПрАТ «Київський річковий порт» зобов`язався своїми основними засобами здійснити підйом піску для ТОВ «Укрбудтрестсервіс», доставити його на площадку зберігання та надати в користування таку площадку. На виконання таких договорів 15.07.2022 ПрАТ«Київський річковий порт» за актом прийому - передачі надав площадку ТОВ «Укрбудтрестсервіс», 28 - 29.07.2022 на цю пощадку доставлено та вивантажено 5 498,741 тонн піску, 01.08. - 10.08.2022 - 14 997,812 тонн піску, 11 - 12.08.2022-3 577, 227 тонн піску, а всього з 28.07.2022 до 12.08.2022 - 24 073,78 тонн піску, який є власністю ТОВ «Укрбудтрестсервіс».
Таким чином, пісок, щодо якого подано клопотання, використовується виключно у законній господарській діяльності товариства, він не зберіг на собі сліди злочинів, не був об`єктом кримінально протиправних дій, а тому не має значення речового доказу у розумінні ст. 98 КПК України.
Заслухавши прокурора, представників власника майна, дослідивши матеріали клопотання та докази, надані сторонами в обґрунтування їхніх вимог та заперечень, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000223, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 240 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Станом на дату розгляду клопотання письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні жодній особі не вручено.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що вилучений в ході досудового розслідування пісок об`ємом 28381,29 куб.м., який знаходився на земельній ділянці на території ПрАТ «Київський річковий порт» за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 12, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу наявні підстави для накладення на нього арешту.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів прокурора, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, 12.08.2022 у період часу з 12 год. 45 хв. до 16 год. 56 хв. прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022 було проведено обшук на земельній ділянці з кадастровим номером :85:320:0002 на території ПрАТ «Київський річковий порт», за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 12, під час якого було виявлено пісок об`ємом 28381,29 куб.м.
Постановою прокурора від 13.08.2022 річковий пісок об`ємом 28381,29 куб.м., який знаходиться на вказаній земельній ділянці, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000223 від 30.09.2021.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищезазначена земельна ділянка перебуває у власності Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради () та передана ПрАТ «Київський річковий порт» на праві постійного користування.
Водночас, матеріали клопотання не містять відомостей щодо власника піску, виявленого під час вказаного обшуку.
Крім того, в ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що такий пісок належить ПрАТ «Київський річковий порт».
При цьому, із наданих представниками ПрАТ «Київський річковий порт» документів слідчим суддею встановлено, що пісок, щодо якого подано клопотання, використовується ПрАТ «Київський річковий порт» у господарській діяльності та зберігається на території товариства на підставі договорів підряду, укладених ним з іншими суб`єктами господарювання, тоді як власником піску є ТОВ «Укрбудтрестсервіс».

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що жодній службовій особі ТОВ «Укрбудтрестсервіс» повідомлення про підозру не вручалося та не надано доказів причетності останніх до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в межах вказаного кримінального провадження.

Крім того, до клопотання прокурором не надано будь-яких доказів в обґрунтування того, що вищевказаний пісок є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників та володільців майна з метою забезпечення його збереження.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано недостатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000223, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 240 КК України, про арешт майна, яким є річковий пісок об`ємом 28381,29 куб.м., який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :85:320:0002 на території ПрАТ «Київський річковий порт», за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 12, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1