ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6296/22

Провадження № 11-сс/4820/177/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2022 року за № 0000117 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Обрано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, не працюючому, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2022 року включно.

Визначено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн., в разі внесення якої, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності). У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 20 травня 2022 року.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, які є тяжкими, за які передбачені покарання за ч. 1 ст. 263 КК України від 3 до 7 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 307 КК України від 4 до 8 років позбавлення волі. На даний час слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановлені та не допитані, докази не дослідженні, можливо і не відшукані, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 24.03.2022 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав у невстановленої досудовим слідством особи шістнадцять предметів ззовні схожий на патрони, калібру 9 mm.

В подальшому, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ « 576 від 12.10.1992 року протиправно переніс боєприпаси до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.

24.03.2022 року, в період з 8 годин 25 хвилин до 10 годин 31 хвилини, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено шістнадцять предметів, ззовні схожий на патрони, калібру 9 mm.

Вказані боєприпаси ОСОБА_6 , зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимогам Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 24.03.2022 року, за невстановлених обставин, діючи умисно, повторно, придбав у невстановленої досудовим слідством особи, з метою подальшого незаконного збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зберігав з метою збуту.

24.03.2022 року в період з 8 години 25 хвилин до 10 години 31 хвилини в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання виявлено та вилучено: чотири поліетиленових пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін,орієнтовною масою 1.4 гр.

Таким чином, ОСОБА_6 , з метою збуту, зберігав за місцем свого проживання психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, з метою подальшого збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання, зберігання, з метою збуту психотропних речовин, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

24 березня 2022 року о 12 годині 25 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
25 березня 2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її. Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою. На думку захисника, слідчим суддею не було проведено аналізу всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що при проведенні слідчих дій були допущені порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , які є тяжкими, за які передбачено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі від 3 до 7 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 307 КК України від 4 до 8 років позбавлення волі. Окрім того, перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку; особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає.

Тому, слідчий суддя прийшов до об`єктивного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконний вплив на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду провадження прокурор та слідчий довели, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при проведення слідчих дій були допущенні порушення вимог кримінального процесуального кодексу, то таке на увагу не заслуговує. Так, на даній стадії судового розгляду під час обрання запобіжного заходу не вирішується питання про дослідження доказів. Вказана процесуальна дія здійснюється під час розгляду кримінального провадження по суті.

Не підлягають задоволенню і вимоги захисника щодо оцінки та аналізу доказів стосовно їх належності, достовірності та допустимості в повному обсязі, допиту свідків, оскільки при розгляді даної категорії проваджень, апеляційний суд не вправі заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінального провадження по суті і на вирішенні яких наполягає сторона захисту.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; знищення, схову або спотворення речей чи документів, вчинення іншого кримінального правопорушення, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчого судді та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Рішення слідчого судді про визначення підозрюваному розміру застави відповідає вимогам закону та не суперечить йому, зокрема ст. 183 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 412, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2022 року, якою обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 травня 2022 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3