Справа № 932/774/22
Провадження № 1кп/932/26/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000649, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України.

Захисником адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки висунуте обвинувачення містить невірну правову кваліфікацію діяння, оскільки фактично за ч.4 ст. 190 КК України ОСОБА_6 двічі притягається до кримінальної відповідальності за одне і те саме діяння; повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено після закінчення строку досудового розслідування; в обвинувальному акті не викладені обставини щодо місця, часу та обставин виникнення у обвинуваченого злочинного умислу, а також не зазначено час та спосіб заволодіння обвинуваченим чужим майном; в обвинувальному акті не зазначено конкретне місце вчинення злочину.

Крім того, захисник адвокат ОСОБА_4 вказав, що відповідно до змісту обвинувального акту вбачається, що потерпілим є Дніпровська міська рада. Втім, на момент наявності відповідного підробленого документу, міська рада не була власником майна і вказане майно не перебувало об`єктом відумерлої спадщини, тобто порушення прав міської ради на той момент не наступили.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам визначеним статтею 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, оскільки підстави, визначені статтею 291 КПК України для повернення обвинувального акту, відсутні. Вказав, що доводи сторони захисту зазначені в клопотанні є безпідставними, а обвинувальний акт містить належне та зрозуміле формулювання та виклад фактичних обставин справи.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, його зміст містить певні протиріччя в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Так, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст. 190 КК України та за ч.4 ст. 358 КК України, що виразилися у шахрайстві, вчиненому в особливо великих розмірах та використанні завідомо підробленого офіційного документу.

Згідно обвинувального акту потерпілим зазначена Дніпровська міська рада.

Втім, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 , достовірно знаючи та розуміючи, що договір купівлі-продажу квартири є підробленим і він не має жодних підстав для реєстрації права власності на вказану квартиру, яка відповідно до ст. 1277 ЦК України має перейти у власність територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, надав підроблений договір купівлі- продажу квартири, на підставі якого в подальшому було зареєстровано право власності за ОСОБА_6 , внаслідок чого Дніпровській міській раді спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Тобто, зміст обвинувачення вказує, що ця квартира тільки має перейти у власність міської ради відповідно до ст. 1277 ЦК України, в той же час в обвинувальному акті зазначено про вже завдану шкоду Дніпровській міській ради.

На думку суду це суттєве протиріччя, оскільки дані обставини виключають один одне, і є не зрозумілим, кому належала квартира, кому завдано збитків внаслідок злочинних дій .

Крім того, висунуте обвинувачення ОСОБА_6 при викладі фактичних обставин та формулювання цього обвинувачення, також загалом має суттєві протиріччя. Так, формулювання обвинувачення взагалі не містить даних про дату, час, місце вчинення інкримінованих дій за ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

Таким чином, вищезазначене свідчить, що викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання висунутого обвинувачення містять явні суперечності.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

В той же час, вказані недоліки обвинувального акту, його суперечність порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що тим самим унеможливлює якісно і в повні мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню.
Доводи сторони захисту про вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру після закінчення строку досудового розслідування, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у відповідності до ст.291 КПК України, а тому судом не приймаються.

Також, не є підставою для повернення обвинувального акту заяви сторони захисту про повторне притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за одне і те саме діяння, оскільки дані обставини не є підставою для повернення обвинувального акту. Крім того, на цей час, відповідно до наданих в суд документів вбачається, що обвинувачення, яке внесене в ЄРДР за №0000649 і перебуває в провадженні Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська, не має відношення до подій, які внесені до ЄРДР за №00622 і перебувають в провадженні Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити частково.

Повернути прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000649 відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1