КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/7184/17 Провадження № 11-кп/824/1978/2022 Головуючий в суді першої інстанції:. ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, у кримінальному провадженні № 0002959 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості від 17 лютого 2017 року, укладену між заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 .

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 255 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді одного року двох місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді одного року трьох місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких частка державної або комунальної власності перевищує 50 % на строк один рік десять місяців, без конфіскації майна;
за ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді одного року п`яти місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких частка державної або комунальної власності перевищує 50 % на строк два роки, без конфіскації майна;
за ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України у виді двох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких частка державної або комунальної власності перевищує 50 % на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді одного року п`яти місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких частка державної або комунальної власності перевищує 50 % на строк два роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 17 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку з повним відбуттям покарання ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.
Вироком також вирішене питання щодо стягнення процесуальних витрат та щодо скасування арештів на майно ОСОБА_7 .

Не погодившись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, обґрунтувавши його тим, що ОСОБА_7 не отримував копії вироку та не був ознайомлений із змістом вироку.
Захисник зазначає, що копію вироку він отримав лише 22 грудня 2021 року.
З огляду на викладене, апелянт вважає, що у ОСОБА_7 не було можливості подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк для апеляційного оскарження, а тому строк апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи клопотання захисника про поновлення пропущеного строку на оскарження вироку, заслухавши думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав клопотання та просив поновити строк, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
При цьому ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, які перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
В той же час, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року не містить будь-яких доводів про обставини, які перешкоджали ОСОБА_7 вчасно подати апеляційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 був присутнім у судовому засіданні 10 березня 2017 року та йому достеменно було відомо про зміст прийнятого судом рішення.
Крім того в матеріалах справи наявна розписка захисника ОСОБА_9 про отримання ним двох примірників копій вироку від 10 березня 2017 року та про зобов`язання передати одну із копій обвинуваченому ОСОБА_7 .
Таким чином, враховуючи, що сторона захисту була обізнана про прийняте судом рішення, а також строки його оскарження, тому ОСОБА_7 не був позбавлений можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою, однак цього не зробив, при цьому у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку не вказано інших переконливих причин його пропуску, які унеможливлювали звернутись із апеляційною скаргою вчасно.
На думку колегії суддів, наведені у клопотанні причини пропуску строку оскарження є непереконливими, тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, зважаючи на відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 117, 376 ч. 2, 399 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 17 лютого 2017 року, укладену між заступником Генерального прокурора України ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 , та яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,відмовити, апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4