Справа № 214/9560/19
1-кс/214/71/22
У Х В А Л А
Іменем України
23 травня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника заявниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою заявниці ОСОБА_4 , яка подана її представником адвокатом ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах заявниці ОСОБА_4 , подала до суду скаргу, в якій просить: скасувати постанову, винесену лейтенантом поліції СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 08.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0000696.

В обґрунтування скарги наводить наступне. 8 липня 2021 року лейтенантом поліції СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 (далі за текстом «дізнавач») було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000696 у зв`язку з відсутністю в діяннях невстановленої особи складу кримінального правопорушення. З цією постановою ОСОБА_4 не згодна та вважає, що вона є передчасною, оскільки винесена на підставі не повно з`ясованих обставин справи, досудове розслідування проведено поверхово та не об`єктивно, з порушенням кримінального процесуального законодавства України. Вказує, що ОСОБА_4 звернулась до Ковельського відділу поліції ГУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_4 згідно sms переписки із продавцем товару ОСОБА_6 , було досягнено домовленості про купівлю 2 (двох) тон міндобрива. На виконання досягнутих домовленостей ОСОБА_4 05.04.2019 року було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 23 800 грн. Однак обумовлений в переписці товар поставлено не було. Тривалий час ОСОБА_4 намагалася додзвонитися до ОСОБА_6 , однак він на дзвінки не відповідав, а в подальшому взагалі вимкнув телефон. Зазначяає, що ОСОБА_6 під час переписки та телефонних розмов сформував враження добросовісного продавця. На всі телефонні дзвінки (до моменту перерахування коштів) були своєчасні відповіді, всі деталі без жодних зауважень погоджувались в телефонному режимі. Вважає, що в діях ОСОБА_7 були умисні, мали корисливий мотив - заволодіти її грошима шляхом обману та зловживання моєю довірою, - такі діяння мають склад злочину, за який відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність. Як підставу для закриття кримінального провадження дізнавач вказав, що в діях невстановленої особи відсутній склад кримінального правопорушення. Наполягає, що така інформація не відповідає дійсності. 9 квітня 2019 року ОСОБА_4 звернулася із заявою про вчинення злочину до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. Відомості за даним фактом було внесено Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000696 за ч.1 ст.190 КК України. Слідчим Ковельського ВП ГУНП у Волинській області було встановлено, що особою для якої було перераховано грошові кошти є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 . Вся інформація котру було отримано слідчими Ковельського ВП ГУНП у Волинській області була передана ОСОБА_4 та в подальшому нею відображена в цивільному позові про стягнення завданої шкоди. Зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Вказує, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви ОСОБА_4 та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та пошук особи винної у вчинені правопорушення. Зазначає, що з моменту передачі матеріалів кримінального провадження № 0000696 з Ковельського ВП ГУНП у Волинській області до СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчим жодного разу не було здійснено спілкування з ОСОБА_4 . Слідчим не з`ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які його вчинили. Звертає увагу, що СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області вже закривав дане кримінальне провадження у зв`язку з тим що за час досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України жодній особі не було повідомлено про підозру, про що було винесено відповідну постанову від 09.04.2020 року. Не погоджуючись із постановою СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2020 року, було подано скаргу до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.10.2020 року скаргу ОСОБА_4 було задоволено та вирішено скасувати постанову слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 09.04.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного 09 квітня 2019 року до ЄРДР під №0000696 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. З моменту винесення ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до моменту винесення оскаржуваної постанови СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, тобто з 05.10.2020 року по 08.07.2021 року, слідчим жодних дій для проведення слідства не вчинялося, з потерпілою на зв`язок ніхто із працівників поліції не виходив. В постанові СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 08.07.2021 року, дізнавачем зазначається, що в діях продавця товару не встановлено суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 9 ч.1 КК України, зокрема наявність прямого умислу, який передбачає встановлення наміру злочинця в момент правомірної передачі потерпілою особою майна чи права на майно, не повернути вказане майно чи право на майно взагалі, розпорядившись ним на свій власний розсуд та обернути на свою користь бажання вчиняти вищезазначені дії. Вважає, що позиція дізнавача про те що в діях ОСОБА_6 відсутній суб`єктивна сторона складу злочину, а присутні цивільні відносини, зокрема ті, що виникають на підставі цивільно-правових договорів є помилкою. Відповідно до кримінального законодавства, суб`єктивна сторона злочину - це внутрішня сторона злочину, тобто це психічна діяльність особи, що відображає ставлення її свідомості і волі до суспільно небезпечного діяння, котре нею вчиняється і до його наслідків. Наполягає, що ОСОБА_6 ухиленням від поставки обумовленого товару, а також всіма своїми діями, котрі ним були вчинені після отримання коштів показує своє що він усвідомлює свої дії, а також що він розуміє що такі його є неправомірними та незаконними. Виникає питання, чому відсутність суб`єктивної сторони складу злочину виявили лише зараз, при винесені постанови про закриття кримінального провадження від 08.07.2021 року, чому на відсутність елементу складу злочину не було звернено увагу з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000696 (06.09.2019 року), а здійснювалися розслідування злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Враховуючи наведене, рішення про закриття кримінального провадження оформлене постановою від 08 липня 2021року вважає необґрунтованим, протиправним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України. Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Вважаю, що дізнавач під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не виконав у повному обсязі вимог названої статті, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема під час досудового провадження не встановив та не допитав жодної особи, щодо заявлених ОСОБА_4 обставин, тобто досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, в наслідок чого постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

У судовому представник заявниці скаргу підтримала повністю.

Дізнавач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду скарги була належно повідомлена.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: постанова (а.с.4), висновок спеціаліста (а.с.5-7).

Вислухавши представника заявниці, дослідивши матеріали, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 ч.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дізнавача може бути, зокрема, про скасування рішення дізнавача.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно sms переписки із продавцем товару ОСОБА_6 , була досягнута домовленость про купівлю 2 (двох) тон міндобрива. На виконання досягнутих домовленостей, ОСОБА_4 05.04.2019 року було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 23 800 грн., однак обумовлений в переписці товар поставлено не було. Тривалий час ОСОБА_4 намагалася додзвонитися до ОСОБА_6 , однак останній на дзвінки не відповідав, а в подальшому взагалі вимкнув телефон. На всі телефонні дзвінки (до моменту перерахування коштів), були своєчасні відповіді, всі деталі без жодних зауважень погоджувались в телефонному режимі.

9 квітня 2019 року ОСОБА_4 з приводу вказаних дій звернулася із заявою про вчинення злочину до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, відомості за даним фактом було внесено Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0000696 за ч.1 ст.190 КК України. В подальшому провадження було передано до СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою дізнавача від 8 липня 2021 року дане кримінальне провадження закрите на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України, за відсутності складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 110 КПК України, рішення дізнавача приймається у формі постанови, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Як передбачено ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Як передбачено ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено у судовому засіданні, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач, як на підставу закриття кримінального правопорушення, зазначила про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину, а наявність цивільно-правових відносин, зокрема тих, що виникають на підставі цивільно-правових договорів. Також дізнавач зазначила, що особа продавця на даний час не встановлена, встановити наявність умислу неможливо.

Суд вважає, що висновки дізнавача про відсутність в діях особи, яка отримала від ОСОБА_4 грошові кошти за товар та не виконала свої обов`язки щодо передачі товару, не ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи. Так, для з`ясування наявності або відсутності умислу на вчинення шахрайських дій з приводу обставин, викладених в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину, належало допитати особу, яку ОСОБА_4 зазначає як « ОСОБА_6 ». Тому висновки дізнавача, викладені нею в постанові про закриття кримінального провадження, є помилковими, а відтак винесена нею постанова є необґрунтованою.

Суд також бере до уваги, що дізнавач не надала суду доказів того, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, не висловила заперечень проти скарги.

Тому, виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 ч.3 КПК України, суд вважає, що дізнавач прийняла рішення про закриття кримінального провадження необґрунтовано та незаконно, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 26, 110, 284, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника заявниці ОСОБА_4 , яка подана її представником адвокатом ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову дізнавача СД Саксаганського ВП КВП ГУНП в дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 8 липня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000696 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1