ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1553/22 Справа № 210/1087/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року подання ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, який вчинив в період іспитового строку, призначеного за вчинення нетяжкого злочину, за час відбування покарання має лише 2 заохочення, що на думку суду не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, а його поведінка зазнала позитивних змін.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та застосувати до нього положення ст. 81 КПК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат вказує на те, що суд першої інстанції не надав оцінки тим обставинам, що він приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова освіта, має 2 заохочення, стягнень не має, характеризується позитивно, має намір працевлаштуватись. При цьому, ОСОБА_7 зауважує, що не всі виправні колонії можуть забезпечити засуджених робочими місцями.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, призначене йому вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2020 року, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 28 лютого 2020 року, а в ДУ Криворізька виправна колонія (№80) - з 08 липня 2020 року та станом на 17.03.2022 відбув 2/3 частини строку покарання.
Згідно характеристики, що міститься у матеріалах провадження, за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази, залучається до праці на виробництві установи, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення та Правова освіта, а також у виховних заходах установи, закінчив Криворізький навчальний центр № 80 та здобув професію Муляр.
На переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не надав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
В контексті вимог ст. 6 КВК України сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в останнього задовільної характеристики, 2 заохочень та відсутність стягнень.
Твердження суду про наявність у засудженого судимості хоча і мають місце, проте підстав для відмови у звільненні останнього умовно-достроково не дають.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який останній вже відбув, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.
Отже за наслідками апеляційного розгляду суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової ухвали, якою подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Подання ДУ Криворізька виправна колонія (№80) задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4