У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1933/22

№ 1-і/183/97/22

31 серпня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ківшарівка Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді гримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 в рамках розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК Українипродовжено дію запобіжною заходу у вигляді гримання під вартою до 02.09.2022.

На теперішній час не перестали існувати, не зменшились ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків або понятих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність. Обґрунтованість повідомленої останньому підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, серед яких є тяжкі. Крім цього, територія Куп`янського району Харківської області відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022, перебуває в тимчасовій окупації військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою ОСОБА_5 та значно збільшує вірогідність вчинення ним вищевказаних ризиків.

З метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки, з огляду на відсутність у суду матеріалів кримінального провадження, жодних об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, не надано. Вважає доводи, на які посилається прокурор виключно припущеннями.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Одночасно заявив клопотання прозміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на наявність місця реєстрації, хоч і на тимчасово окупованій території в м. Куп`янськ Харківської області. Також запевняв суд, що не буде переховуватися від прибуття на судові виклики.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на відсутність для цього достатніх підстав.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи заявлені сторонами кримінального провадження клопотання, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2022 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2022 року.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за № 1/0/2-22 зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Так, суд ураховує, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала слідчого судді від 09 березня 2019 року (справа 628/529/18) про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України у розмірі - 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 115 260 ( сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та врахував, що він підозрюється у скоєнні нових злочинів під час того як в Куп`янському міськрайонному суді на розгляді знаходиться кримінальне провадження стосовно нього за ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, суд ураховує таке.

Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, серед яких є тяжкі. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду.

Беручи до уваги, що обвинувачений офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та понятих, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих та дослідження їх судом.

З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків не зменшився та продовжує існувати.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, вчинених під час того як в Куп`янському міськрайонному суді на розгляді знаходилося кримінальне провадження стосовно нього за ч. 2 ст. 296 та ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд звертає також увагу на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 від вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

З урахуванням наведеного, з огляду на конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити.

Захисником ОСОБА_4 будь-яких об`єктивних даних, які би безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано, що є і підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю, суд обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно з ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09.03.2019останньому було визначено розмір застави, суд вважає за необхідне визначити в своїй ухвалі розмір застави на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 09.03.2019.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 196, 197, 199, 331, 350, 371, 372, 615 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
ПродовжитиОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 жовтня 2022 року.
Визначити заставу у розмірі 115 260,00 грн., із умовами її внесення відповідно до ухвали слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 березня 2019 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 02 вересня 2022 року о 08 годині 40 хвилин.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1