Справа № 346/3220/22
Провадження № 1-кс/346/576/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню №0000520, з правовою кваліфікацією: частина 4 статті 185 КК України,
в с т а н о в и в :
До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 17 серпня 2022 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернувся вказаний слідчий. До клопотання додано матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аргументи слідчого.
12.08.2022 року до Коломийського РВП надійшо повідомлення на лінію «102», про те, що 12.08.2022 року в період часу із 00:00 год. по 04:30 год. невідома особа, в період воєнного стану, шляхом відважування дверей, проникла до автобусу «МАN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходився в смт. Печеніжин по вул. Лесі Українки, звідки викрала плазмовий телевізор чорного кольору марки «Ergo», GPS-трекер, автомобільний прикурювач із надписом «Carlife» та викрутку.
Окрім того, в цей же день до Коломийського РВП звернувся із протокол-заявою ОСОБА_5 , про те, що в період часу із 18:30 год. 1108.2022 року по 07:30 год. 12.08.2022 року невідома особа, шляхом пошкодження вікна в дверцятах проникла до його автомобіля ВАЗ-2108 звідки викрала автомагнітолу «JVC», чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду.
Під час огляду місця події в салоні вказаного автобусу, який знаходився в смт. Печеніжин, Коломийського району Івано-Франківської області по вул. Лесі Українки, вилучено два сліди низу підошви взуття за допомогою темної дактилоплівки.
Також того дня в період часу з 16:10 год. по 16:45 год. під час огляду місця події в кабінеті № 2 Коломийського РВП, що за адресою м. Коломия, Івано-Франківської області, вул. Шевченка,11а, у ОСОБА_6 вилучено: плазмовий телевізор, чорного кольору, марки «Ergo», моделі «LE24D6», серійний номер «В»; автомагнітолу марки «JVC», моделі «KD-G161», серійний номер 091Х4453; блок чорного кольору, із надписом «TelTonika FM 1200», зовні схожий на GPS-трекер; кросівки синього кольору із надписом «Jordan».
ОСОБА_6 пояснив, що кросівки синього кольору із надписом «Jordan» належать саме його товаришу ОСОБА_7 , та можливо саме він вчинив зазначені злочини. І ці всі речі він знайшов у тому, приміщенні, в якому вони разом напередодні вживали спиртні напої.
Тому 13.08.2022 року зазначеним слідчим було проведено особистий обшук ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_8 , та в присутності понятих в ході якого вилучено в нього: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «SM-G960F», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора «Водафон», номер телефону НОМЕР_4 та кросівки білого кольору. Про що, було складено постанову про визнання речовими доказами.
І, на підставі цього, 12 серпня 2022 року слідчим відділенням Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000520, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Наведені обставини підтверджуються: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000520 (а.с.4), протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 серпня 2022 року (а.с.5-6); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (а.с.13-14); протоколами огляду місця події (а.с.7-10); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13 серпня 2022 року (а.с. 11-12) протоколом допиту свідка ОСОБА_6 (а.с. 15-17); постановами про визнання та доручення предметів до кримінального провадження як речових доказів (а.с.18-20).
І оскільки на думку слідчого, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною відчужувати, розпоряджатися і користуватись цими речами. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність як майбутніх речових доказів вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, вони можуть бути приховані чи знищені.
Оцінка суду.
Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).
І розглядаючи клопотання про арешт вищевказаного майна, суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності фізичних осіб на вказані речі.
Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.
В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3) .
Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені речі можуть бути речовими доказами кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, оскільки відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому можуть бути предметом арешту.
Положення частини 4 статті 185 КК України передбачають, що крадіжка (тобто, таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану є окремим і самостійним складом злочину.
При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчого про те, що вилучені слідчим речі можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню щодо кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, позаяк можуть містити сліди цього злочину та бути предметом злочинних дій.
Також, з огляду на суть цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо їх повернути їх власникам, можуть бути приховані або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_7 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховування, зміни чи знищення речей).
В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідчий дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту вказаних слідчим речей, які можуть бути речовим доказом правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути приховані чи знищені, якщо не заборонити відчудження, користування і розпорядження цими речами; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню чи знищенню доказів.
Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речових доказів, виправдовує той ступінь втручання у право власності фізичних осіб про який просить слідчий (повна заборона відчуження, користування і розпорядження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустимими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.
Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідчий довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися і користуватись: плазмовим телевізором, чорного кольору, із надписом «Ergo», модель «LE24D6», серійний номер «В»; автомагнітолою марки «JVC», моделі «KD-G161», серійний номер 091Х4453; блоком чорного кольору, із надписом «TelTonika FM 1200», зовні схожим на GPS-трекер; кросівками синього кольору, із надписом «Jordan»; мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «SM-G960F», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора «Водафон», номер телефону НОМЕР_4 ; кросівками білого кольору, вилучення яких оформлено постановами про визнання речовими доказами від 12 серпня 2022 року, з метою їх збереження, як речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1