Єдиний унікальний номер 185/7107/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000787 від 04.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської

області, громадянина України,

з повною середньою освітою, непрацюючого, розлученого,

проживаючого без реєстрації за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.09.2020 Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186 КК України до

покарання у виді 20 годин громадських робіт;

- 12.08.2021 Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч.2 ст. 389 КК України до

3 місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України до 3

місяців 10 днів арешту. Звільнений 25.02.2022 з

Маріупольського слідчого ізолятору по відбуттю строку

покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03 серпня 2022 року о 11 годині 50 хвилин перебував на території Старого ринку, що розташований по вул. Верстатобудівників, м. Павлограда. В указаний час під правою боковою торгівельного павільйону «М`ясо, сало», що розташований на території казаного ринку, ОСОБА_3 побачив велосипед марки «Салют», розмір коліс 28 дюймів, рама чоловічого типу, сріблясто-чорного кольору, який був не пристебнутим. В послідуючому ОСОБА_3 зрозумів, що власник велосипеда відсутній і в казаний час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану (згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року). Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, о 11 годині 51 хвилин підійшов до вказаного велосипеду, де скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Салют», розмір коліс 28 дюймів, рама чоловічого типу, сріблясто-чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 2066,67 грн.

В послідуючому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 03.08.2022 о 11.50 год., перебуваючи на території ринку по вул. Верстатобудівників м. Павлограда він викрав велосипед, який стояв біля торгівельного павільйону. У скоєному він щиро кається, шкоду потерпілій відшкодовано.
Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила факт зникнення її велосипеду, та пояснення, які надав обвинувачений в судовому засіданні, який вона залишила біля магазину по АДРЕСА_2 . На даний час велосипед їй повернуто. Стосовно покарання у відношенні обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Допитавши обвинуваченого, потрепілу, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, розлучений, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характерезується задовільно, вину визнав у повному обсязі, шкоду потерпілій відшкодував.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що тяжких наслідків не настало, відношення останнього до того, що сталося, визнання своєї вини, щире каяття, думку потерпілої, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пяти) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінльному провадженні:

- велосипед марки «Салют», розмір коліс 28 дюймів, рама чоловічого типу, сріблясто-чорного кольору, який перебуває на зберіганні у ОСОБА_5 залишити останній за належністю;

- CD-R диск з відеозаписом камер зовнішнього відео спостереження датою 03.08.2022 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляду домашнього арешту.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1