Справа № 572/240/20
У Х В А Л А

04.05.2022 року Колегія суддів Здолбунівського районного суду
Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8
провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів Рівненської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000107 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.5 ст.185, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.5 ст.185, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.185, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала клопотання, які підтримали обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу.
В обґрунтування клопотань зазначають, що 23 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576300 гривень. 13 серпня 2019 року за ОСОБА_6 було внесено заставу в сумі 576300 гривень. 12 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області зменшено розмір застави до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192100 гривень. Враховуючи, що ОСОБА_6 виконує усі покладені на нього обов`язки, офіційно працевлаштований охоронником у ТОВ «Охоронна фірма «Сейф» (смт.Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, вул.Маяковського, 23), за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню дочку, підтримує гарні стосунки з батьками та сусідами, позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд нагород, ОСОБА_12 готовий взяти його на особисту поруку. ОСОБА_12 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони як добропорядна та ввічлива, віддана своїй справі людина, є активним представником громадськості, є учасником ліквідації ядерних аварій, ветеран військової служби, інвалідом ІІІ групи, член ВГО «Спілка учасників та ветеранів ядерних випробувань і військових навчань з використання ядерної зброї», нагороджений рядом почесних грамот та інших нагород, одружений, не судимий, є головою Громадської організації «Київська міська організація інвалідів війни, збройних сил та учасників бойових дій», переконаний, що ОСОБА_6 буде бездоганно виконувати покладені на нього обов`язки з`являтися до суду, тому бажає взяти обвинуваченого під особисту поруку. Підстав для недовіри до особи ОСОБА_12 немає. Просять змінити запобіжний захід на особисту поруку, призначити поручителем ОСОБА_12 та повернути ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 192100 гривень, які були сплачені нею в якості застави.
Клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 мотивоване тим, що 24 липня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, строк якого ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2019 року продовжено із визначенням розміру застави, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576300 гривень. 11 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зменшено розмір застави до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень. В подальшому, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 січня 2020 року зменшено розмір застави до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 гривень, та повернуто заставодавцю ОСОБА_14 різницю у сумі в розмірі 258080 гривень. 24 лютого 2022 року в Україні розпочалися активні військові дії, внаслідок чого указом Президента України № 64/2022 було введено воєнний стан. У зв`язку з цим 26 лютого 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 вступив у добровольче формування при в/ч НОМЕР_1 , а 30 березня 2022 року у добровольче формування № 42 територіальної громади м.Києва «Легіон Оболонь» та уклав відповідний контракт. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 взагалі не оснащений засобами безпеки, необхідними для несення служби без шкоди для здоров`я, попередження нанесення йому тілесних ушкоджень, у тому числі таких, що є несумісними для життя, а грошових коштів для купівлі необхідного самостійно у нього немає. Крім того, ОСОБА_7 є волонтером і допомагає усім, хто цього потребує, харчами, засобами гігієни, одягом тощо. Раніше ОСОБА_7 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується, також у зв`язку із захворюванням потребує значних коштів на лікування. Тому просять змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання та повернути ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 126120 гривень, які були сплачені нею в якості застави.
ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід та призначити його поручителем.
Представник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомила суду, що ОСОБА_12 відомо обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.
Прокурор заперечив щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи, що і ОСОБА_6 , і ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених у кримінальному провадженні. Вважає, що клопотання є передчасними та безпідставними, тому просить відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Судом встановлено, що 23 липня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576300 гривень. 13 серпня 2019 року ОСОБА_13 було внесено заставу за ОСОБА_6 у розмірі 576300 гривень, в зв`язку з чим останній був звільнений з-під варти з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 грудня 2019 року зменшено розмір застави до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192100 гривень.
24 липня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, строк якого ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2019 року продовжено із визначенням розміру застави, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576300 гривень. 11 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зменшено розмір застави до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 гривень. В подальшому, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 січня 2020 року зменшено розмір застави до 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 гривень, та повернуто заставодавцю ОСОБА_14 різницю у сумі в розмірі 258080 гривень.
При цьому, підставою для застосування обвинуваченим запобіжного заходу в ухвалах слідчих суддів зазначено наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.
Суд бере до уваги те, що за змістом ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Так, попередніми ухвалами слідчих суддів була встановлена наявність існування ризику можливого переховування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду. Суд погоджується з висновками слідчих суддів про продовження існування зазначеного ризику виходячи з того, що згідно зі ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Колегія суддів на цій стадії не вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, висунутого щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , позаяк таке може бути здійснене лише за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Однак, наведена обставина у виді тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що на даний час він проживає у с.Залісці Ковельського району Рівненської області.

Суд враховує, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виявив бажання бути поручителем обвинуваченого ОСОБА_6 , є особою похилого віку, проживає у м.Києві, тобто на значній відстані від обвинуваченого, що викликає сумнів у об`єктивній можливості ОСОБА_12 забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на їх користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи, що обставини, які стали підставою для застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, існують, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, приймаючи до уваги, що військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, при цьому обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином Республіки Білорусії, а обвинувачений ОСОБА_7 є громадянином Республіки Азербайджан, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, тому клопотання обвинувачених та їх захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.31, 177, 314-316 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.
Обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику - адвокату ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: