Справа № 308/9310/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув матеріали кримінального провадження № 11-сс/4806/47/22 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2022 про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу щодо підозрюваного за ч.4 ст.407 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

07.02.2022 прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора обґрунтовано наступним.

01.04.2015 згідно заяви командира ремонтної роти військової частини ПП НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 стало відомо про відсутність на службі з невідомих причин командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти старшого лейтенанта ОСОБА_6 , який перебував у відрядженні у військовій частині ПП НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , з метою ремонту та відновлення озброєння.

Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду. Під час проходження військової служби у відповідності до ст.ст. 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_6 зобов?язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов?язок, не допускати негідних вчинків.

Натомість ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти, під час дії особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 01.04.2015 за нез?ясованих обставин до розташування військової частини без поважних причин не прибув, був відсутнім на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України нез?явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

20.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону відносно ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук, а досудове розслідування кримінального провадження зупинено. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 неодноразово надсилалося йому для вручення за адресою його місця проживання, а також адміністрації військової частини НОМЕР_3 , якій підпорядкований підрозділ, в якому проходив військову службу ОСОБА_6 .

Розшукові заходи щодо встановлення місцязнаходження підозрюваного ОСОБА_6 результату не дали.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Донецьк, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, військовослужбовець військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), командир ремонтного взводу БТ ремонтної роти, старший лейтенант.

Прокурор зазначає, що вищенаведене підтверджується матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття підозрюваного ОСОБА_6 на військову службу.

Прокурор зазначає, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 відомо про наявність відносно нього кримінального провадження, оскільки йому неодноразово надсилалися повістки та повідомлення. Останній у встановленому КПК України порядку був викликаний, проте маючи мету надалі переховуватися, не прибув на вказаний виклик до військової прокуратури.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а також те що останній переховується від органу досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, прокурор просила надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000253 прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що 20.08.2015 у встановленому ст.ст. 276,277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку, слідчим складено письмове повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке особисто ОСОБА_6 вручено не було.

Доказів вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення або іншій особі матеріали клопотання не містять.

20.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук ОСОБА_6 .

Отже, протягом одного дня 20.08.2015 слідчим складено письмове повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та того ж дня слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук ОСОБА_6 . Отже, вказане ставить під сумнів, що органом досудового розслідування вживалися заходи 20.08.2015 для вручення ОСОБА_6 «повідомлення про злочин».

Прокурор долучив до клопотання фотокопію листа-розписки ОСОБА_8 від 19.11.2018 про отримання повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_6 для вручення останньому в разі появи на території військової частини, тобто після спливу трьох років.

Слідчому судді не надано докази надсилання та отримання ОСОБА_6 повістки про виклик до слідчого, прокурора або ознайомлення з її змістом іншим шляхом відповідно до приписів ч.1 ст.136 КПК України, хоча прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 відомо про наявність відносно нього кримінального провадження, оскільки йому неодноразово надсилались повістки та повідомлення. Останній у встановленому КПК України порядку був викликаний, проте, маючи мету надалі переховуватися, не прибув на вказаний виклик до військової прокуратури.

На підтвердження обґрунтованості клопотання, прокурором не долучено до клопотання повідомлення про виклик та явку до прокурора, що ставить під сумнів те, що ОСОБА_6 взагалі викликався до прокуратури Ужгородського гарнізону.

Слідчому судді не надано докази отримання ОСОБА_6 повідомлення про підозру.

Таким чином, на переконання слідчого судді, прокурор не довів наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

Водночас, у слідчого судді були відсутні підстави вважати існуючими обставини, передбачені ч.4 ст.189 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування чи суду або що він, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду такого клопотання вчинив зазначені у ст.177 КПК України дії, оскільки повідомлені стороною обвинувачення відомості та додані документи на їх існування не вказують.

Окрім того, слідчий суддя врахував те, що 20.08.2015 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке йому особисто не вручено і 20.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук ОСОБА_6 .

Водночас, доказів вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 «матеріали» клопотання не містять.

Таким чином, в долучених до клопотання матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили, що ОСОБА_6 був у встановленому порядку повідомлений про виклик до слідчого, прокурора для проведення процесуальних дій (підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) та не з?явився без поважних причин, а також вказують на те, що слідчим, у відповідності до вимог КПК України вживалися заходи щодо встановлення місцезнаходження останнього та забезпечення його явки. В долучених до клопотання матеріалах відсутні будь-які докази які б свідчили, що ОСОБА_6 на час звернення до суду з відповідним клопотанням переховується та ухиляється від органів досудового розслідування, а також, що на час звернення з відповідним клопотанням, останній перебуває в міжнародному розшуку.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для забезпечення участі у судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.02.2022, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000253 від 20.08.2015 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , які здійснювалися на виконання ухвал слідчих суддів про надання дозволу на затримання з метою приводу від 27.11.2018 та від 19.05.2020, результату не дали.

Таким чином, з огляду на довготривале ухилення підозрюваного ОСОБА_6 від явки до органу досудового розслідування та продовження вчинення по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, наявні передбачені КПК України передумови для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального провадження, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Відповідне клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (на виконання вимог ст.188 КПК України).

Необхідність отримання дозволу слідчого судді на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов?язана з довготривалим ухиленням останнього від явки до органу досудового розслідування, а також тим, що підозрюваний завбачливо не з?являється за місцем проживання, вся його поведінка спрямована на уникнення від кримінальної відповідальності та будь-яких контактів із правоохоронними органами. В свою чергу, це дає достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст.177 КПК України, у зв?язку з чим попереднє надання (надіслання) йому копій клопотань та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування вказаного запобіжного заходу не вбачалося за можливе.

З огляду на вищевикладене, висновок про необхідність отримання дозволу слідчого судді на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою узгоджується з вимогами ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки затримання підозрюваного з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні про тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

Водночас, слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не врахував вказані вище норми процесуального закону, що, в свою чергу, призвело до передчасного висновку про недоведеність прокурором обставин, що свідчать про наявність підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання вказаної апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч.2 ст.176 КПК України затримання це тимчасовий запобіжний захід, який застосовується з підстав та у випадку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.2 ст.188 КПК України клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

До клопотання повинні бути надані згідно з ч.3 ст.188 КПК України документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1,2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч.1 ст.189 КПК слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання прокурора не в повній мірі перевірив викладені у ньому доводи та дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні вказаного вище клопотання.

Як вбачається з матеріалів судового провадження Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 20.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 України нез?явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

20.08.2015 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке 19.11.2018 вручено старшому лейтенанту ОСОБА_8 для вручення ОСОБА_6 в разі появи його на території військової частини або підрозділу.

20.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6

27.11.2018 та 19.05.2020 слідчими суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та Личаківського районного суду м. Львова винесено ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного за ч.4 ст.407 КК України ОСОБА_6 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк дії останньої вказаної вище ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 закінчився 20.11.2020.

07.02.2022 прокурор ОСОБА_5 вкотре звернулася з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу та доставки в суд для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені у клопотанні прокурора обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, переховується від органів досудового розслідування та суду, перешкоджає кримінальному провадженню, перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, які вказують на наявність підстав для вирішення питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, на думку апеляційного суду, прокурором відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.189 КПК України доведено факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв?язку з чим наявні правові підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу останнього до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, зокрема, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте, вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Метою таких заходів є доведення до відома особи інформації про те, що вона підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Діючим КПК України передбачено, що у разі неможливості вручити особисто повідомлення про підозру, вживаються заходи для повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст.ст.135,136), тобто, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв?язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1ст.135 КПК України); вручення під розписку дорослому члену сім?ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2ст. 135 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 20.08.2015 слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.с. 23-24).

Однак, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від явки до органу досудового розслідування, таке було вручене старшому лейтенанту ОСОБА_8 , що підтверджується його особистим підписом.

За таких обставин апеляційний суд приходить висновку про те, що органом досудового розслідування вжито достатньо заходів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Крім того, аналіз наявних у матеріалах судового провадження письмових доказів дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 відома суть підозри та він ознайомлений з її змістом, а відтак, вказане свідчить про те, що він набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до ст.42 КПК України.

Отже, під час апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

За таких обставин, з метою дотримання розумних строків досудового розслідування апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого судді місцевого суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді місцевого суду скасуванню з постановленням нової ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2022 про відмову у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного за ч.4 ст.407 КК України ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного за ч.4 ст.407 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, мешканця АДРЕСА_4 ), командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти), для його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: