Справа № 204/4113/22
Провадження № 1-кп/204/465/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі в режимі відеоконференції з ДУВП №4 матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 30.03.2022, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харківа Харківської області, громадянки України, яка має середню освіту, не судиму, фізичну особу - підприємця, має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 на виконання наказу на вторгнення військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окуповані території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

У період з 16.03.2022 по 17.03.2022, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Маріупольської камерної філармонії, розташованої за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 52, діючи умисно, керуючись ідеологічним мотивом, повідомляла іншим особам, що обстріли цивільного населення та об`єктів цивільної інфраструктури здійснюються військовослужбовцями Збройних сил України, тобто заперечувала збройну агресію Російської Федерації проти України.

23.03.2022 в ранковий час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на ділянці траси Маріуполь - Запоріжжя перед в`їздом до м. Василівки Запорізької області, діючи умисно, повторно, керуючись ідеологічним мотивом, висловлювала привітання та вихваляла військовослужбовців Збройних сил Російської Федерації, а також просила їх якнайшвидше захопити м. Маріуполь Донецької області та м. Запоріжжя, в яких на її думку перебувають нацисти, які зруйнували м. Маріуполь, та не дають спокійно жити, тобто виправдовувала, визнавала правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України та здійснювала глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації.

23.03.2022 в період із 17 год. 54 хв. до 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на ділянці траси Запоріжжя - Маріуполь, біля виїзду із м. Запоріжжя, діючи умисно, повторно, керуючись ідеологічним мотивом, під час телефонного спілкування зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 визнавала правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро каялася, підтвердила всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд суворо не карати. Зазначила, що є волонтером, здійснювала допомогу ЗСУ та має двох малолітніх дітей на утриманні.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинувачену, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, постанови щодо речових доказів, звіт про фактичні затрати на проведення експертиз та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним умисне вчинення ОСОБА_5 заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також у вчиненному повторно виправдовуванні та визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації, тобто, вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, всі обставини справи.

Так обвинувачена ОСОБА_5 вчинила нетяжкий та тяжкий злочини.

ОСОБА_5 раніше не судима, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК Укрїни у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченій, суд враховує вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі (призначення більш м`яких видів покарань - виправних работ у зв`язку з перебуванням місця роботи обвинуваченої у м.Маріуполі суд вважає недоцільним, а призначення арешту у зв`язку з наявності в неї малолітньої дитини закон не дозволяє), а за ч.3 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі мінімалього строку, передбаченого санкцією статті, без конфіскації майна, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі, за сукупності кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, без конфіскації майна. Своє рішення щодо не призначення додаткового покарання суд мотивує наявністю її щирого каяття, відсутністю судимостей у обвинуваченої, наявністю місця роботи та перебуванням на її утриманні двох малолітніх дітей. Такі висновки суду повністю відповідатимуть меті покарання, визначеної ст.50 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , того факту, що вона щиро каялася, раніше не судима, має місце роботи та двох малолітніх дітей на утриманні, суд дійшов висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинувачену від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на неї судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.
У зв`язку із наведеним, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , необхідно скасувати та на підставі ч.5 ст.202 КК України негайно звільнити її з-під варти з ДУВП №4, в якій вона на момент судового розгляду перебуває.

Згідно з довідкою Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1887,70 грн та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Згідно з довідкою Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 6006,35 грн та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Постановою прокурора від 02.04.2022 накладено арешт на майно ОСОБА_5 : предмети, зовні схожі купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 штук із наступними серіями та номерами: 1)РЕ45426620С; 2)PB27318987G; 3)LB85947593W; 4)LC67068622A; 5)LJ38937806A; 6)LG21699350A; 7)LB30355049M; 8)LB70919408T; 9)LD42486415D; 10) МВ77545612М; 11)LL46693319D; 12)МВ31998186Р; 13) LL46693322D; 14) LL46693323D; 15) МА48493330А; 16)МВ22034781К; 17)MB14654703G;18) MF93144861C; 19) LB77008298K; 20) MD34774130A; 21)LB38529110F; 22)LB48628880F; 23) LB711177831; 24)LL12608285A; 25) LB31536658W; 26) LE06513202F; 27)LL78827084A; 28) LL78827085A; 29)JB51859270A; 30) МК18519049В;31) LB 15283880Н; 32) LB29562594S; 33) PB56043664G; 34) LB08438970K; 35) LF24565994F; 36) LB07959374I; 37) PB96067188A; 38) LL78827087A; 39) LL46693324D; 40) MH27707612A; 41) LG74364878C; 42) LB73677279V; 43) MA48493331A; 44)мLB69320234E;45) PB27318988G; 46)PL48249462D; 47)ML91807808E; 48) PB19909843D; 49) LB37571959В; 50) LB36657956C; квартиру АДРЕСА_3 ; мобільний телефон Samsung Galaxy А71 з ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 та з ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента НОМЕР_3 .

Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладений арешт на вищезазначене майно скасувати. Оскільки матеріали провадження не містять даних щодо визнання предметів, схожих на купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 штук із зазначеними номерами, речовими доказами, вони підлягають поверненню особі, у якої були вилучені згідно до постанови прокурора ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.436-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти)роківпозбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на неї судом.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати, на підставі ч.5 ст.202 КК України негайно звільнити її з-під варти з ДУВП №4, в якій вона на момент судового розгляду перебуває.

Скасувати арешт, накладений згідно з постановою прокурора від 02.04.2022 на майно ОСОБА_5 , а саме: предмети, зовні схожі купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 штук із наступними серіями та номерами: 1)РЕ45426620С; 2) PB27318987G; 3) LB85947593W; 4) LC67068622A; 5) LJ38937806A; 6) LG21699350A; 7) LB30355049M; 8) LB70919408T; 9) LD42486415D; 10) МВ77545612М; 11) LL46693319D; 12) МВ31998186Р; 13) LL46693322D; 14) LL46693323D; 15)МА48493330А; 16)МВ22034781К; 17) MB14654703G;18) MF93144861C; 19) LB77008298K; 20) MD34774130A; 21)LB38529110F; 22) LB48628880F; 23) LB711177831; 24) LL12608285A; 25) LB31536658W; 26) LE06513202F; 27)LL78827084A; 28) LL78827085A; 29)JB51859270A; 30) МК18519049В;31) LB 15283880Н; 32) LB29562594S; 33) PB56043664G; 34) LB08438970K; 35) LF24565994F; 36) LB07959374I; 37) PB96067188A; 38) LL78827087A; 39) LL46693324D; 40) MH27707612A; 41)LG74364878C; 42)LB73677279V; 43) MA48493331A; 44)LB69320234E;45) PB27318988G; 46)PL48249462D; 47)ML91807808E; 48) PB19909843D; 49) LB37571959В; 50) LB36657956C; квартиру АДРЕСА_3 ; мобільний телефон Samsung Galaxy А71 з ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 та з ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента НОМЕР_3 , повернувши зазначені предмети, зовні схожі на купюри номіналом 100 доларів США в кількості 50 штук із зазначеними серіями та номерами - ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Згідно з довідкою Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 6006 (шість тисяч шість) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 02.04.2022, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy А71 з ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 та з ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , в якому встановлено SIM-картку з номером абонента НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до камери схову речових доказів 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях повернути ОСОБА_5 за належністю.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1