29.09.2022 363/1314/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого адвокатаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000285 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, освіта середня, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

08.03.2022 року близько 8 год. ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, проник через незамкнені двері до будівельного магазину «ФОП ОСОБА_6 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав клей для шпалер «Metylan флізелін» 250 гр. 6 уп. вартістю 566 грн., шпалерну сітку 3 шт. вартістю 220 грн., шпаклівку акрилову фінішну «Budmonster» 3,5 кг 1 шт. вартістю 92 грн., шпаклівку акрилову фінішну «Budmonster» 8 кг 1 шт. вартістю 168 грн., фарбу інтер`єру «AnserGlob ЕКО» 4,2 кг. 1 шт. вартістю 212 грн. 54 коп., а всього загальною вартістю 1 258 грн. 54 коп., які належать потерпілому ОСОБА_6 . З викраденим майном місце події покинув, яким розпорядився на власний розсуд.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнаючи вину, показав, що за вставлених у справі обставин 08.03.2022 року після 8 год. через дорогу від свого будинку зайшов у будівельний магазин в с. Козаровичі, де двері були не замкнені, а товар розкиданий, тими хто проник туди раніше. Він взяв частину товару, яка йому потрібна для ремонту й приніс додому, де сховав у сарай. Приблизно через тиждень викрадене повернув потерпілому, а потім йому ще допомагав наводити порядки після окупації.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також найменуванням, переліком та вартістю викраденого майна погодився, щиро покаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Що стосується повторності, то вказана кваліфікуюча ознака має бути виключена з доведеного обвинувачення, виходячи з такого.

Так, зі справи встановлено, що з дня набрання чинності (03.01.2018 року) обвинувального вироку цього ж суду від 01.12.2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, якого засуджено до штрафу в розмірі 1 700 грн., вказаний вирок в строк два роки не виконано, штраф не сплачено, а відтак з 04.01.2020 року ОСОБА_4 вважається таким, що звільнений від відбування покарання й таким, що не має судимості. При цьому, дані, які б свідчили про умисне ухилення обвинуваченого від виконання покарання у справі відсутні. Таким чином в даному випадку строки давності виконання вироку цього ж суду від 01.12.2017 року на момент вчинення ОСОБА_4 нового злочину 08.03.2022 року минули.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання менш суворого ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки.

На підставі ч. 3 ст. 88 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені вироком суду із звільненням від покарання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.
Відтак згідно вказаних вимог закону та встановлених у справі обставин повторність в діянні ОСОБА_4 в даному випадку відсутня й при кваліфікації протиправних дій останнього має бути виключена, як помилкова.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого ним тяжкого злочину, обсяг і вартість викраденого майна, дані про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, є інвалідом 3-ї групи, викрадене майно повернув потерпілому, вважається раніше не судимим, злочин вчинено під час перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території с. Козаровичі Вишгородського району Київської області.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а його виправлення, з огляду на викладене вище можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення судових експертиз по справи слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст.ст. 122, 124, 337 КПК України пропорційно до обсягу викраденого ОСОБА_4 майна, в межах висунутого і доведеного в суді обвинувачення, коли вартість експертизи в сумі 3775 грн. 64 коп. стосується 62 предметів, а обвинувачення в цій справі стосується тільки 5 (п`яти) з них й таким чином розмір витрат, які мають бути покладені на обвинуваченого, становитиме (3775,64/62*5) 304 грн. 48 коп.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Речові докази по справі: клей для шпалер «Metylan флізелін» 250 гр. 6 уп., шпалерну сітку 3 шт., шпаклівку акрилову фінішну «Budmonster» 3,5 кг 1 шт., шпаклівку акрилову фінішну «Budmonster» 8 кг 1 шт., фарбу інтер`єру «AnserGlob ЕКО» 4,2 кг. 1 шт. залишити потерпілому ОСОБА_6 .

За проведення судової експертизи по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 304 (триста чотири) грн. 48 (сорок вісім) коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: