Справа № 188/360/22
Провадження № 1-кп/188/112/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

З участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000023 від 21 лютого 2022 року, що надійшла 29.04.2022 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Брагинівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, працюючого ШУ «Дніпровське» шахта Дніпровська, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» прохідником, маючого на утриманні 3 х неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого. ( м.т. НОМЕР_1 )

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 12.02.2022 року, близько 22.00 години , з метою позики грошових коштів прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , проте останньої вдома не було. Після чого, ОСОБА_4 попрямував до виходу з території вказаного домоволодіння. Виходячи з подвір`я домоволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 помітив три металеві рейки довжиною 4 метра кожна і у нього виник злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна, а саме металевих рейок, які належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12.02.2022 року, близько 22.00 години , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 три металеві рейки довжиною 4 метра кожна, загальною вагою 290 кг, вартістю 2088 грн.

Викрадене ОСОБА_4 привласнив, розпорядившись на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду на указану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового слідства 28 квітня 2022 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 в присутності свого захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин:

1) правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

2) щодо покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити, вирішити питання щодо іспитового строку, яким, на його думку має бути строк один рік, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та вирішити питання щодо речових доказів,

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні просив затвердити угоду, при цьому судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого, прохає визначити мінімальний іспитовий строк.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала письмову згоду потерпілого на затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Направила заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчинені яких обвинувачуються ОСОБА_4 відносяться до злочину ч.1 ст. 185 КК України кримінальний проступок.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, на її укладення отримана згода потерпілого, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченими, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, враховує пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих покарання обставин вид та розмір покарання обрані в межах санкцій ч.1 ст. 185 України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 28 квітня 2022 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Завдана кримінальним правопорушенням шкода в сумі 2088,00 гривень відшкодована у повному обсязі.

Речові докази - три металеві рейки довжиною 4 метра кожна, загальною вагою 290 кг, залишити потерпілій ОСОБА_6 у якої вони перебувають на зберіганні на підставі письмової розписки.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 800/22 від 22.02.2022 року складають 180 гривень і суд вважає за необхідне, на підставі ст.. 124 КПК України, стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і підстав для його немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклали 28 квітня 2022 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази - три металеві рейки довжиною 4 метра кожна, загальною вагою 290 кг, залишити потерпілій ОСОБА_6 у якої вони перебувають на зберіганні на підставі письмової розписки.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 800/22 від 22.02.2022 року 180 гривень на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1