ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 669/260/22

Провадження № 11-кп/4820/538/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000195 від 29.03.2022, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сушівці Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку суду.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 0000195 в розмірі 686,48 грн.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України.
За вироком суду, наприкінці жовтня 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 , перебуваючи на земельній ділянці поблизу власного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , побачив одну рослину коноплі, яку вирішив зірвати, для особистого вживання шляхом куріння.
В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичних засобів, усвідомлюючи, що коноплі являються наркотичною речовиною, та їх вільний обіг заборонено, діючи свідомо та умисно, зірвав рослину коноплі з листям та насінням, після чого заніс до приміщення власного житлового будинку, що за вищевказаною адресою, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу канабісу масою 20,547г.
Крім того, ОСОБА_6 незаконно придбаний наркотичний засіб канабіс, масою 20,547 г., приніс до місця свого проживання, а саме до приміщення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де здійснив його висушування, після чого обірвав листя та помістив його у паперові згортки. В подальшому, ОСОБА_6 шляхом перетирання сухого листя в долонях рук, здійснював подрібнення сухого листя коноплі, чим придавав йому стану готового до виживання шляхом викурювання, таким чином здійснивши виготовлення наркотичного засобу канабісу масою 20,547г.
Також, ОСОБА_6 у період з жовтня 2021 року по 04 квітня 2022 року, достовірно знаючи про наркотичні властивості канабісу, не переслідуючи мети збуту, для подальшого особистого вживання шляхом куріння, у власному житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , зберігав вказаний придбаний та виготовлений наркотичний засіб канабіс масою 20,547 г., чим здійснив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_6 незаконно придбаний наркотичний засіб канабіс, приніс до місця свого проживання, а саме до приміщення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , який в період часу з жовтня 2021 року по 04 квітня 2022 року використовував для особистого вживання, шляхом його викурювання, в результаті чого утворився наркотичний засіб екстракт канабісу, загальною масою 0,522 г. Таким чином, ОСОБА_6 в період часу з жовтня 2021 року по 04 квітня 2022 року, незаконно, без мети збуту, зберігав вказаний наркотичний засіб, а саме екстракт канабісу, в житловому будинку АДРЕСА_1 , володільцем якого являється, чим здійснив незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
04 квітня 2022 року під час проведення санкціонованого обшуку житла, розташованого по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: речовину рослинного погодження зеленого кольору в паперовому згортку, яку упаковано в сейф пакет №7340431; речовину рослинного погодження зеленого кольору, у паперовому згортку, яку упаковано в сейф пакет №7340432; речовину рослинного погодження зеленого кольору, у паперовому згортку, яку упаковано в сейф пакет №7340436; речовину рослинного погодження зеленого кольору, у паперовому згортку, яку упаковано в сейф пакет №7340437; речовину рослинного погодження зеленого кольору, у паперовому згортку, яку упаковано в сейф пакет №4293646; верхню частину пластикової пляшки із нашаруваннями речовини бурого кольору, яку упаковано в сейф пакет № 7340430; дві частини пластикової пляшки коричневого кольору, на внутрішніх стінках якої наявні нашарування речовини бурого кольору, які упаковано в сейф пакет №7088391.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-22/2865-НЗПРАП від 11.04.2022 року, надані на дослідження речовини рослинного походження, що упаковані в сейф-пакети №7340431, №7340432, №7340436, № №7340437, №4293646, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 20,547грама, а на поверхні наданих на експертизу частинах пластикових пляшок, що були упаковані в сейф-пакети №7340430, №7088391, наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, загальна маса якого становить 0,522г.
Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 08 липня 1999 року, діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, на території України забороняється.
Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року на виконання Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 8 липня 1999 року затверджено Таблицю №1 з переліком речовин, які відносяться до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. У Списку №1 Таблиці №1 зазначено, що: канабіс та екстракт канабісу є особливо небезпечними наркотичним и засобами, обіг яких заборонено на території України.
Відповідно до положень Таблиці №1 Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», вилучений канабіс загальною масою 20,547 г. та екстракт канабісу загальною масою 0,522 г., відносяться до наркотичних засобів, та перевищують невеликий розмір наркотичних засобів, що перебувають в незаконному обігу, а тому є предметом кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що суд в порушення вимог ст.75 КК України, суд зменшив встановлені законом вимоги та звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить лише «новий злочин», що унеможливить призначення остаточного покарання у випадку вчинення ним кримінального проступку під час іспитового строку.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги прокурора.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена і не оскаржується будь-ким з учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не встановив.

З врахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків, вимоги ст. 65 КК України, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі.

Зважаючи на те, що виправлення ОСОБА_6 , можливе без відбування призначеного судом покарання суд застосував до нього вимог ст. 75 КК України і звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Колегія суддів вважає, що вирок Білогірського районного суду від 24 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 слід змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

За положеннями ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості кримінального проступку, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, прийшов до правильного висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Разом з тим, в порушення положень ч.3 ст.75 КК України, суд звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить лише нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

При цьому за ч.3 ст.75 КК України умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є - якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Поняття кримінальні правопорушення є більш ширшим поняттям ніж злочин та згідно класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, включає у себе кримінальні проступки і злочини.

Отже, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить лише нового злочину, суд неправильно застосував положення ст. 75 КК України.

З врахуванням викладеного, вирок суду підлягає зміні, а апеляційна прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3