Справа № 314/2623/22
Провадження № 1-кс/314/913/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2022 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженим прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
старшого слідчого ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
25.10.2022 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 .

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він у період з березня по серпень 2022 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), маючи умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, під час проведення тренувальних стрільб, знаходячись на полігоні поблизу с. Широке Василівської ОТГ Запорізького району Запорізької області, присвоїв отримані для проведення стрільб 99 патронів калібру 5,45х39 мм, таким чином здійснив придбання бойових припасів.

Після цього, ОСОБА_5 переніс придбані ним набої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх в картонній коробці з-під взуття в приміщенні спальні.

24.10.2022 о 06 годині 14 хвилин працівниками поліції в ході проведення санкціонованого Вільнянським районним судом Запорізької області обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вказані патрони були виявлені та у присутності понятих вилучені.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-22/12796-БЛ від 24.10.2022, надані на дослідження 99 предметів, схожих на патрони, є боєприпасами бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виготовлення. Патрони придатні для стрільби.

Крім того, у вересні 2022 року в денний час доби (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, знаходячись на ділянці місцевості поблизу свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зриву верхніх частин листя та стебел дикоростучих рослин коноплі здійснив придбання наркотичних засобів.

Після чого ОСОБА_5 , діючи незаконно, переніс зірвані частини рослин коноплі до приміщення свого будинку за вказаною адресою, де подрібнив, висушив та продовжив зберігання зазначених рослин в сухому місці у приміщення кухні в полімерній банці та паперовому тубусі, тим самим здійснив незаконне виготовлення наркотичних засобів.

Далі, 24.10.2022 о 06.годині 14 хвилин працівниками поліції в ході проведення санкціонованого Вільнянським районним судом Запорізької області обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вказані висушені верхні частини листя та стебел дикоростучих рослин коноплі були виявлені та у присутності понятих вилучені.

Згідно з висновком експерта № 22/12795/108-22/12795-НЗПРАП від 24.10.2022, вилучений матеріал є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАНАБІСОМ, маси якого в перерахунку на висушену речовину складають 666,026 г та 61,361 г, загальна маса КАНАБІСУ становить 727,387 г у перерахунку на висушену речовину, що відповідно до таблиці «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000, є великим розміром.

24.10.2022 о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

25.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тим обставинами, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років, у провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області наразі перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню осіб, які передали підозрюваному вилучені боєприпаси.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вказали на необґрунтованість підозри, порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні окремих слідчих та процесуальних дій, а також недоведеність жодним доказом та необґрунтованість ризиків, на які посилається слідчий та прокурор. В свою чергу, захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та неповнолітніми дітьми, проживає за цією адресою постійно, має на утриманні ще й повнолітню дочку, яка наразі продовжує навчання у Запорізькому національному університеті, не переховувався від слідства, всіляко сприяє досудовому розслідуванню, є добровольцем територіальної оборони Запоріжжя, наразі входить до складу добровольчого формування № 6 «ЗАПОРІЖЖЯ».

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Заперечуючи проти клопотання підозрюваний та його захисник посилались на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , а також порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні окремих слідчих та процесуальних дій.

З даного приводу слідчий суддя вважає доводи сторони захисту щодо необґрунтованості висунутої підозри, а також порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні окремих слідчих та процесуальних дій безпідставними та наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, слідчим суддею лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слідчий суддя враховує те, що чинний Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21.042011).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27.11.1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя констатує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що зібрані органом досудового розслідування докази, які були досліджені під час розгляду клопотання, свідчать про те, що наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також громадської безпеки.

Разом з тим, подане слідчим клопотання неповною мірою відповідає вищевказаним вимогам. Так, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам.

Зокрема, як у клопотанні, так і під час судового засідання слідчим та прокурором не доведено те, що ОСОБА_5 намагався ухилитися від органів досудового розслідування або будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчинених кримінальних правопорушень не є достатнім для обрання будь-якого запобіжного заходу.

У справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01.06.2006 щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Ризики переховування підозрюваного від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Не може служити підставою не тільки для запобіжного ув`язнення, але й для застосування будь-якого запобіжного заходу, і той факт, що у провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області наразі перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. У даному випадку слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження, зокрема презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буле доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З матеріалів клопотання слідчий суддя вбачає, що підозрюваний хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, проживає з цивільною дружиною та трьома дітьми, двоє з яких є неповнолітніми, проживає за цією адресою постійно, утримує повнолітню дочку, яка наразі продовжує навчання у Запорізькому національному університеті, є добровольцем територіальної оборони Запоріжжя, наразі входить до складу добровольчого формування № 6 «ЗАПОРІЖЖЯ», крім того, досліджені у судовому засіданні матеріали свідчать, що ОСОБА_5 не переховувався від слідства, всіляко сприяє досудовому розслідуванню, надавши пояснення на суті інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що у своїй сукупності дає підстави стверджувати про недоведеність стороною обвинувачення наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки слідчим і прокурором не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Разом з тим, зважаючи, що при розгляді клопотання встановлено, що

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора або слідчого залежно від стадії кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177, 178, 184, 192-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора або слідчого залежно від стадії кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала слідчого суді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Слідчий суддя ОСОБА_1
25.10.2022