Справа № 203/2506/21
Провадження № 1-кп/0203/404/2022
УХВАЛА

01 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 15.02.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 15.02.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Обґрунтував клопотання тим, що обвинувальний акт, який дублює зміст підозри, не містить підтверджених фактичних обставин та посилання на докази, на підставі яких був доведений факт скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, які прокурор вважав встановленими. Тому дані обвинувального акту не є фактичними, а є припущеннями. Зазначає, що органом досудового розслідування було істотно порушено ст.290 КПК України через не відкриття стороні захисту медичних документів, на яких ґрунтуються висновки судово- медичних експертиз № 325 від 10.02.2021 року та № 504е від 02.03.2021 року, які проводились без участі ОСОБА_7 . Крім того, ані слідчий, ані прокурор не звертились в порядку ст.163 КПК України до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: медичної карти амбулаторного хворого № 814, складеної КЗ «ДМКЛ № 16» ДОР» на ім`я потерпілого ОСОБА_8 . На підставі цього захисник вважає вказані висновки СМЕ недопустимим доказами. Також вказує на те, що висновки експерта, зроблені в результаті проведених експертиз на підставі медичних документів ОСОБА_8 , суперечать показанням свідків, допитаних в рамках кримінального провадження, які зазначали, що потерпілий під час оформлення ДТП не скаржився з приводу отриманих тілесних ушкоджень та відмовлявся від медичної допомоги.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор, представник потерпілого просили відмовити в задоволення клопотання захисника, зазначили, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та підстави для його повернення прокурору для усунення недоліків відсутні.

Вислухавши заявлене клопотання, думку інших учасників кримінального провадження з приводу нього, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Твердження захисника щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту у зв`язку з відсутністю посилання на докази, на підставі яких зроблено висновки обвинувачення, є необґрунтованими, оскільки ст.291 КПК України не містить припису про обов`язковість зазначення посилання на докази сторони обвинувачення.

Також безпідставними слід визнати і посилання захисника на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, замість чого він дублює зміст підозри. При цьому суд зазначає, що повідомлення про підозру суду не надавалось. Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор, вказуючи на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, а доведеність чи відсутність вини вирішується судом при ухваленні вироку.

Таким чином, на переконання суду, викладені прокурором в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення.

Інші доводи, на які посилається сторона захисту, як на підставу для повернення обвинувального акту, зводяться до оцінки доказів, однак у підготовчому судовому засіданні не досліджуються докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення, оскільки дане питання є предметом судового розгляду.

Таким чином, при розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 15.02.2021 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05 липня 2022 року о 17.00 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1