Провадження №11-кп/824/194/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року щодо

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сотниківка Яготинського району
Київської області, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , без постійного місця
проживання, раніше судимого: - 15 жовтня 2003 року
Апеляційним судом м. Києва за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком на
десять років (покарання відбув);
- 16 грудня 2015 року Шевченківським районним судом
м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання
у виді позбавлення волі строком на три роки (покарання
відбув),

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі,виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційні скарги задоволено, а вирок місцевого суду від 05 червня 2019 року скасовано.
Постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року ухвалу Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року ОСОБА_9 оголошено в розшук та в подальшому ухвалою від 12 травня 2022 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 10 липня 2022 року включно.

Прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що ОСОБА_11 перебував у розшуку, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, у зв`язку з чим може переховуватись від суду, потенційно продовжувати злочинну діяльність, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також потенційно може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності з вимогами КПК України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З врахуванням характеру висунутого ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України, одне з яких є особливо тяжким, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, а також враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який ухилявся від явки до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим був оголошений у розшук та відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду, такий ризик існує і виправдовує застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню ризикам,передбаченим п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на даному етапі провадження, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.
Згідно положень ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою настрок 60 діб, до 02 вересня 2022 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя