Справа № 545/1809/22
Провадження № 1-в/545/539/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання через хворобу, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що при відбуванні покарання він захворів на тяжку хворобу, тому просив звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання вказуючи, що захворювання, які має засуджений ОСОБА_4 , не входять до переліку захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання: про звільнення від покарання за хворобою.

Статтею 539 КПК України визначено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, зокрема, питання про звільнення від покарання за хворобою, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 28 вересня 1973 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Так, відповідно до п. 1 розділу VІ Порядку медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку.

Відповідно до п.2 розділу VІ Порядку медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Згідно з положеннями пункту 6 даного розділу з урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

З аналізу вказаних положень слідує, що особа, яка під час відбування покарання захворіла на тяжку хворобу, може бути звільнена від відбування покарання за умови, що тяжке захворювання перешкоджає відбуванню покарання. До таких захворювань відносяться хвороби, перелічені в Переліку захворювань. Наявність такого захворювання визначається спеціальною медичною комісією у встановленому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено 13.11.2018 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.12 КК України до 9 років позбавлення волі.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання від 19.07.2022 року встановлено, що згідно Переліку захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання ( затвердженого наказом Міністерства юстиції та Міністерством охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2021 року та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року), та наказу Міністерства юстиції України Міністерства охорони здоров`я України від 01 липня 2020 року №2256/5/1491 "Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі", засуджений ОСОБА_4 , 1970 року народження, не може бути представлений до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання, так як вищевказаний діагноз не входить до переліку захворювань.

З урахуванням наведених вище положень правових норм та роз`яснень, наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд щодо не встановлення у засудженого тяжкого захворювання, яке перешкоджає подальшому відбуванню покарання, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за хворобою, оскільки хвороби, на які страждає засуджений, не входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання через хворобу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1