У Х В А Л А
Іменем України

18 травня 2022 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000983 від 08 жовтня 2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрець Броварського району Київської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 11, ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
В провадження Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадженні № 0000983 від 08 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 11, ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурором подане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 11, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 13 ч. 2 ст ст.. 115 КК України , а також на наявності ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення насильницького характеру щодо свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Крім того, стороною захисту подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Клопотання обґрунтовуються тим, що ОСОБА_9 перебуває під вартою з 28 грудня 2020 року, з 24 лютого 2022 року в Україні введено військовий стан, обвинувачений підпадає під призов на військову службу, придатний до несення військової служби, має бажання проходити службу в Добровольчому формуванні Зазимської територіальної громади № 1 Броварського району Київської області у відповідності до Закону України «Про основи національного спротиву».

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Захисник, обвинувачений просили задовольнити клопотання та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора.

Колегія суддів вислухавши сторону захисту, прокурора, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.
Тобто, завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 14 п. 11, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, які відносяться відповідно до ст. 12 КК України до категорії особливо тяжких злочинів.
В ході досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Під час розгляду кримінального провадження не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано достатніх відомостей, комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, ризики враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час існують.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками. Актуальними залишаються ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення щодо свідків, потерпілих.
Під час розгляду судом клопотань прокурора та клопотання сторони захисту враховується, поміж іншого, і можливе покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою оцінено колегією суддів з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки сторін та існування реального і справжнього суспільного інтересу.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Таким чином, із врахуванням викладених вище обставин, на переконання суду наразі інші, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі у вигляді особистого зобов`язання, не будуть достатніми для запобігання ризикам, особливо передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідка. У зв`язку з цим судом відхиляються доводи захисту щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та відхилення клопотання сторони захисту.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 201, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 30 днів, до 16 червня 2022 року.
Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий

Судді