ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001819 від 21.06.2022 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у скоєні кримінального

ЄУНСС №720/1076/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-сс/822/187/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України

правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, - обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Термін тримання під вартою обраховано з 07 год. 40 хв. 21 червня 2022 року.

Строк дії ухвали до 07 години 40 хвилин 19 серпня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі вважає обраний його підзахисному запобіжний захід надто суворим.

Звертає увагу на заяву від 21.06.2022 року потерпілого ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в даному кримінальному провадженні, в якій останній вказує, що претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 немає, так як останній не спричинив йому (потерпілому) жодної шкоди.

Вважає, що ризики передбачені статтею 177 КПК України щодо ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні відсутні, й прокурором не доведені в суді першої інстанції.

Зауважує, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що органами досудового розслідування було не дотримано ст. 7 КПК України, відповідно до якої, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпечення права на захист, якого було позбавлено його підзахисного ОСОБА_7 ..

Вказує про те, що затримання особи в порядку ст. 208 КПК України є раптовою й непередбачуваною процесуальною дією, яку не можливо здійснити до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з цим, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відомості до ЄРДР було внесено лише о 05:40 годині 21.06.2022 року, а відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 21.06.2022 року, ОСОБА_7 затримано о 04:20 год. (фактично о 00:30 годині) та проведено особистий його обшук.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не було встановлено обґрунтованість повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також фабула справи викладена у клопотанні слідчого погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як і виклад обставин v повідомленні про підозру зовсім не відповідає дійсним обставинам справи, шо підтверджується показами ОСОБА_10 та самого потерпілого ОСОБА_9 ..

Позиції сторін.

Захисники ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав наведених в ній, скасувати ухвалу слідчого судді в повному обсязі та прийняти нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог захисту та залишити ухвалу слідчого судді в силі, як законну, обґрунтовану та постановлену у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та апеляційні вимоги сторони захисту, міркування учасників кримінального провадження з цього приводу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що 20 червня 2022 року в період воєнного стану ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 500 доларів США та 1500 гривень, скоїли напад на ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для його здоров`я, у зв`язку із чим проникли до середини його житлового будинку, який розташований в с. Бочківці Чернівецького району, де спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження вимагали від нього грошові кошти в сумі 500 доларів США та 1500 гривень. Далі, не досягши мети заволодіння вказаними коштами, застосувавши відносно потерпілого насильство, небезпечне для його здоров`я, після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, заволоділи телевізором марки «Филипс» та ТВ тюнером, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.

21 червня 2022 року в ЄРДР внесені відомості за №0001819 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В цей же день о 07 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру за ч.4 ст. 187 КК України, а саме у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання, врахувавши відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам.

У відповідності до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та про те, що наявні ризики, які визначені в ст. 177 КПК України, та які свідчать про недостатність застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на практику ЕСПЛ.

При цьому, обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_7 , слідчому судді доведено матеріалами кримінального провадження наданими досудовим слідством, а зазначені у клопотанні обставини підозри останньому можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Апеляційний суд також враховує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, на які посилається сторона захисту, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Що стосується твердження адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , щодо порушення права підозрюваного на захист та затримання особи до внесення відомостей в ЄРДР, то вони не можуть розглядатися в цьому провадженні суду при перевірці ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, оскільки наведені дії слідчих мають бути предметом оскарження стороною захисту в інший спосіб.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження, а докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

А тому доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Отже, погоджуючись з висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що метою і підставою обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому колегією суддів перевірено та враховано й те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, скоєного під час іспитового строку та в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Тому, на противагу доводам сторони захисту наведеним в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що на даний час, не можливо їх віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ОСОБА_7 тих чи інших дій, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням того, що на підтвердження своїх спростувань апелянт не надав належних доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.1, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, не можливо визнати недоведеними, як про те апелює захист.

Отже, стороною обвинувачення в суді першої інстанції доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про те апелює сторона захисту.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, ч.3 ст. 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2022 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3