Справа № 534/2353/21
Провадження № 1-кп/534/90/22
У Х В А Л А

08 серпня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судукримінальне провадження №0000987 від 26.06.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Комсомольськ (Горішні Плавні) Полтавської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, працює вантажником у ВСП «Полтава-Автокомплект», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.
Як убачається з обвинувального акту, 25.06.2021 близько о 17 год. 40 хв. в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги Горішні Плавні-Келеберда в напрямку від м. Горішні Плавні до с. Келеберда Кременчуцького району Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_4 .

В цей же час по території садового товариства «Коноплянка» зі сторони будівлі охорони в напрямку до автодороги Горішні Плавні-Келеберда, керуючи автомобілем Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_2 , порушуючи вимоги п.2.9. а) Правил дорожнього руху України, де вказано, водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи iншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухався водій ОСОБА_5 .

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 , під час виїзду з території садового товариства «Коноплянка» на автодорогу Горішні Плавні-Келеберда, перед початком руху не переконався в безпеці виконуваного маневру, не надав дорогу автомобілю ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 . Поручив вимоги п. п. 10.1. 10.2 «Правил дорожнього руху України», де вказано:

- п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.10.2. виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки. автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам i пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, - виїхав на проїзджу частину автодороги Горішні Плавні-Келеберда, перетинаючи її в напрямку протилежної смуги руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, чим створив небезпеку для водія ОСОБА_7 та допустив зіткнення передньою частиною автомобіля Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_3 з передньою правою частиною автомобіля ВАЗ-21011 державний Номер НОМЕР_1 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: компресійного перелому тіла 3-го поперекового хребця, рваної рани лівого передпліччя з пошкодженням розгинача кисті, після травматичної невропатії променевого нерву зліва, які утворилися від дii тупих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Вiдповiдно до висновку судової автотехнічної експертизи N CE-19/117-21/13522-IT від 23.11.2021 в умовах даної події водій автомобіля Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21011 державний номер НОМЕР_1 шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 10.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даноi пригоди.

Вiдповiдно до висновку експерта №1059 від 19.10.2021 в момент ДТП ОСОБА_5 перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, від вживання етилового алкоголю і наркотичного сп`яніння, від вживання наркотичних речовин, які містять синтетичну марихуану.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
У судовому засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав угоду про примирення з потерпілим та просив її затвердити, посилаючись на те, що обвинувачений щиро кається у скоєному, сприяв досудовому слідству та повністю відшкодував шкоду завдану потерпілому.

Обвинувачений підтримав свого захисника та просив затвердити угоду.

Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що шкода йому повністю відшкодована про що в матеріалах справи наявна розписка.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти затвердження угоди про примирення, посилаючись на те, що обвинувачений не сприяв досудовому слідству.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.
Згідно змісту даної угоди, сторони досягли домовленості щодо призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 4 роки.
Визначаючи саме такий вид покарання сторонами в угоді було зазначено, що враховане щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому, визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування шкоди потерпілому.
Проте, на думку суду, узгоджене сторонами угоди покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання. Адже покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, визначаючи його таким, що є необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню ними нових злочинів. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з вимог статті 61 Конституції України, відповідно до якої відповідальність особи має індивідуальний характер.
Так, з даних обвинувального акту і змісту угоди встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_5 правил дорожнього руху, потерпілому завдані тілесні ушкодження які відносяться до середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Зі змісту угоди не вбачається, в чому саме полягає щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розкаяння, окрім визнання собою факту вчинення злочину, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно полягати у бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Тобто щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину, повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження, зокрема і бути визначеним в угоді.
Достовірних доказів щирого каяття суду не подано. Більш того, обвинувачений повідомив суду, що він щиро кається, про зі змісту поданих пояснень не вбачається щирого жалю, самоосуду та інших наслідків, викладених вище ознак справжнього та щирого каяття
Окрім того, у даному випадку велике значення має обґрунтування забезпечення співвідношення між суспільним інтересом, дотриманням прав та інтересів потерпілої та приватного інтересу обвинуваченого. Однак, дана угода фактично укладена за умови обов`язкового беззастережного визнання вини в обсязі пред`явленої підозри обвинуваченим ОСОБА_5 , відшкодування шкоди потерпілому та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що не підтверджується матеріалами справи та заперечується прокурором.
З урахуванням зазначеного, угода про примирення від 09.05.2022 не може бути затверджена, оскільки вона не відповідає інтересам суспільства, а спрямована винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого ОСОБА_5 , серед іншого, з метою ухилення від можливого призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.
У відповідності до ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
З урахуванням тверджень прокурора, які були надані ним у суді, та даних реєстру матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, та угода про примирення потерпілого та обвинуваченого надійшла до під час судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим признати обвинувальний акт до розгляду у загальному порядку.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст. 376, 468-470, 472, ч.7 ст. 474 КПК України, суд
у х в а л и в:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 09.05.2022 у кримінальному провадженні № 0000987 від 26.06.2021.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000987 від 26.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначити до розгляду у загальному порядку.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ