Справа № 311/174/22
Провадження № 1-кп/191/26/22
У Х В А Л А
іменем України

22 червня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
особи, стосовно якої розглядається клопотання, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 05.12.2021 року, відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василівка Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до якого раніше застосувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15.09.2020 за вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України , та ухвалою від 08.02.2021 Комунарського районного суду м.Запоріжжя за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.1,2 ст.259 КК України,
який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

05.12.2021 о 13 годині 36 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, знаходячись неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 , із неналежного йому мобільного телефону марки «Samsung GT-D5610», ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 , здійснив дзвінок до оператора служби «102» та повідомив, що в м. Київ, вул. Банкова, 11, заміновано Офіс Президента України, що не відповідало дійсності.
Суспільно небезпечні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної влади.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав та пояснив, що дійсно здійснив дзвінок до служби «102» про замінування Офісу Президента України.
Захисник, зважаючи на наявність у кримінальному провадженні висновку судово-психіатричної експертизи, вважає доцільним застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_5 вказаного суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами:
- даними протоколу огляду місця події від 05.12.2021 та стенограмою до нього , згідно з якими було оглянуто огороджену металевим парканом територію Офісу Президента України, що розташована в м.Києві по вул.Банковій,11 (а.с. 100-103);
-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 05.12.2021 , проведеної за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.104);
-даними протоколу огляду речей від 05.12.2021 та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 , в журналі дзвінків якого за 05.12.2021 виявлено вихідний дзвінок на номер «102» який продовжувався 39 секунд, здійснений о 13.36 год. (а.с.115-120);
-даними протоколу огляду речей і документів від 09.12.2021, згідно з якими оглянуто CD-R диск із аудіозаписом про замінування (а.с.158-160).
Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.259 КК України, яке мало місце при обставинах, зазначених вище.

Відповідно до ст. 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 559 від 15 грудня 2021 року ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння виявляв та виявляє у теперішній час ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час за своїм психічним станом він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням.
При вивченні особи ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем проживання характеризується негативно, є таким, що перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2000 року , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше до нього застосувалися примусові заходи медичного характеру.
На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_5 , наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками. Однак, суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_5 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, він не міг на час вчинення суспільно небезпечного діяння, і на цей час не може, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, і до нього, відповідно до положень ст. 19 КК України, слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Вирішуючи питання про визначення виду примусових заходів медичного характеру, суд керується положеннями п.2 ч.1, ч.3 ст. 94 КК України, які передбачають, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку із звичайним наглядом.
Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , думку захисника, яка не заперечували у задоволенні клопотання прокурора, пояснення ОСОБА_5 , враховуючи вказані норми закону, висновки судово-психіатричної експертизи, а також те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя та здоров`я, тяжкість такого діяння, вид і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , те, що у відношенні останнього вже застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на даний час, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України. 512 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 05.12.2021 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Запобіжний захід у вигляді утримання в психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради», що знаходиться за адресою: 69600, Запорізька область, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10-а, залишити до набрання ухвалою законної сили.
Речові докази мобільний телефон марки «Samsung GT-D5610», ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією № 2414 повернути власнику ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А-31», ІМЕІ: НОМЕР_3 ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-карткою «Київстар» номером НОМЕР_5 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області за квитанцією № 2413- повернути власнику ОСОБА_5 .
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 07.12.2021- скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1