Дата документу 03.08.2022 Справа № 331/3747/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3747/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/437/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявниці ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 4 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000447, внесеного до ЄРДР 1 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

6 червня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 4 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000447, внесеному до ЄРДР 1 квітня 2021 року.

В скарзі представник заявниці зазначив, що ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000447 від 1 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. За результатами проведеного досудового розслідування старшим слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 4 квітня 2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Представник вважав, що досудове слідство у справі проведено не повно та не об`єктивно, а зміст вищевказаної постанови не відповідає встановленим обставинам. Старшим слідчим СВ ВП №2 ОСОБА_9 , всупереч ст. 9 КПК України не встановлено у повному обсязі фактичних обставин кримінального правопорушення, не проведено жодної слідчої дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Просив скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 4 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000447, відомості про яке внесено до ЄРДР від 1 квітня 2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2022 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 з тих підстав, що зміст постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки постанова містить опис фактичних обставин подій кримінального правопорушення, дані отримані при допиті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколи допиту яких наявні в матеріалах провадження, наведений аналіз здобутих доказів та мотиви та обґрунтування прийняття постанови.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою.

Зазначає, що підставою для закриття кримінального провадження стало, на думку слідчого, відсутність в діях ОСОБА_10 об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, а саме прямого умислу на завідомо неправдиве повідомлення про злочин, проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, саме під час допиту ОСОБА_10 в іншому кримінальному провадженні остання дала неправдиві свідчення та повідомила про неправдиве вчинення кримінального правопорушення відносно неї.

Вказує, що саме через неправдиві показання ОСОБА_10 її було визнано потерпілою особою, в той час як сама ОСОБА_10 була ініціатором та замовником продажу квартири свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , була присутня під час підписання договору купівлі-продажу, і їй так само, як і іншим учасникам було роз`яснено наслідки складання даної угоди.

Зауважує, що немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_10 не зрозуміла, що відбувається.

Зазначає, що досудове слідство у справі проведено неповно та не об`єктивно, старшим слідчим ОСОБА_9 всупереч ст. 9 КПК України не встановлено у повному обсязі фактичних обставин кримінального правопорушення, не проведено, крім допиту потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_10 жодної слідчої дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, і неправильно визначені підстави для закриття даного кримінального провадження.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, за якою вищевказану скаргу задовольнити, кримінальне провадження №0000447 від 1 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України направити начальнику ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для організації подальшого досудового розслідування.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 8 липня 2022 року, тобто вже після закінчення строку її оскарження в апеляційному порядку.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах скарги розписки, адвокат ОСОБА_8 дійсно отримав копію оскаржуваної ухвали лише 8 липня 2022 року (а.с. 37), у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просила залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, представника заявниці ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Апеляційний суд вважає, що слідчий провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 1 квітня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000447 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 383 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Із фабули витягу кримінального провадження №0000447 випливає, що 31 березня 2021 року до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_10 під час допиту у кримінальному провадженні №0001100 надала неправдиві свідчення та завідомо повідомила про неправдиве вчинення кримінального правопорушення.

Проведення досудового розслідування було доручено старшому слідчому Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 (а.с. 3 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Із заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 383 КК України від 29 березня 2021 року вбачається, що 24 квітня 2020 року нею придбано квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджує договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 24 квітня 2022 року. Під час оформлення цього правочину у приватного нотаріуса ОСОБА_13 були присутні продавець квартири ОСОБА_14 , ріелтор ОСОБА_15 , донька попереднього власника квартири ОСОБА_16 ОСОБА_10 , покупці квартири ОСОБА_17 , ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_18 , нотаріус ОСОБА_13 та помічниця нотаріуса. Дізнавшись, що квартира продається за рішенням суду від 2005 року, вони відмовились її купляти, на що приватний нотаріус ОСОБА_13 повідомив, що через 5 хв. прийде донька попереднього власника цієї квартири та все пояснить. Через декілька хвилин приїхала ОСОБА_10 та надала їм для ознайомлення свої документи, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_10 , своє свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження ОСОБА_19 та паспорт своєї матері ОСОБА_20 . ОСОБА_10 повідомила їм, що рішення суду від 2005 року є дійсним, і що дійсно її батько ОСОБА_16 та двоюрідна сестра ОСОБА_14 уклали договір у 2003 році, але згодом ОСОБА_16 передумав через що прийшлось звертатися до суду. Також ОСОБА_10 підтвердила, що наразі квартира належить ОСОБА_14 та зазначила, що ніяких претензій не має та в подальшому мати не буде. Приватний нотаріус ОСОБА_13 запевнив їх, що всі правовстановлюючі документи він перевірив, і усі необхідні запити по квартирі АДРЕСА_2 зробив, отже ОСОБА_13 , як особа уповноважена державою на вчинення нотаріальних дій, підтвердив, що з документами на квартиру все гаразд. Після розмови з ОСОБА_10 вони погодились купити квартиру АДРЕСА_2 . 2 червня 2020 року її було запрошено в якості свідка до слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 на допит у кримінальному провадженні №0000754, після чого слідчий ОСОБА_21 повідомив, що квартира АДРЕСА_2 була ними придбана у шахраїв. 19 червня 2020 року на її квартиру було накладено арешт у рамках вказаного кримінального провадження. У даному кримінальному провадженні потерпілою визнано ОСОБА_10 , яка 12 червня 2020 року давала показання слідчому СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 . Саме через неправдиві показання ОСОБА_10 її було визнано потерпілою особою, в той час як саме ОСОБА_10 була ініціатором та замовником незаконного продажу квартири свого батька. ОСОБА_10 має намір забрати у неї - ОСОБА_7 законно придбану квартиру, порушуючи не тільки її права, але і права її малолітніх дітей ОСОБА_22 та ОСОБА_18 , які разом з нею проживають та прописані у квартирі АДРЕСА_2 . Цей намір ОСОБА_10 повідомила Василівському районному суду Запорізької області під час судового засідання 3 грудня 2020 року. Приватний нотаріус ОСОБА_13 та ОСОБА_17 повідомили суду, що ОСОБА_10 була присутня під час укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 24 квітня 2020 року та підтвердила право власності на цю квартиру за ОСОБА_14 , а також ОСОБА_10 повідомила присутнім про відсутність її заперечень та претензій щодо продажу квартири свого батька, чим ввела в оману покупців квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та приватного нотаріуса ОСОБА_13 . Виходячи із допиту потерпілої від 12 червня 2020 року, ОСОБА_10 , звернувшись до шахраїв та надав їм усі правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 та ключі, цими діями вона свідомо сприяла злочинним чином підробленню документів на квартиру та незаконному продажу цієї квартири, яку вона ОСОБА_7 придбала. Вона ОСОБА_7 як добросовісний набувач квартири АДРЕСА_2 не знала і не могла знати, що з квартирою відбуваються незаконні дії. 12 червня 2020 року, опираючись на неправдиві показання ОСОБА_10 , було відкрито нове кримінальне провадження №0001100 слідчим Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 , в якому ОСОБА_10 також визнана потерпілою особою (а.с. 7-11 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Із договору купівлі продажу від 24 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_14 (продавець) передала кв. АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_7 (покупець) (а.с. 12 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Відповідно до платіжного доручення №104636 від 24 квітня 2020 року випливає, що ОСОБА_7 було здійснено платіж у сумі 397000,00 грн., отримувачем якого є ОСОБА_14 (а.с. 13 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_10 в якості потерпілої від 12 червня 2020 року вбачається, що її рідний батько ОСОБА_16 , який проживав самостійно за адресою: АДРЕСА_4 раптово помер, через деякий час було видано свідоцтво про смерть та його було поховано на кладовищі. Після смерті батька залишилась квартира та в ході спілкування зі своїми знайомими їй порадили ріелтора, який може допомогти з оформленням та продажем квартири та надали їй номер мобільного телефону (Альона). В ході бесіди з ОСОБА_23 їй було запропоновано надати всі наявні документи на квартиру з метою подальшого їх оформлення та ключі від квартири, щоб остання оглянула квартиру та повідомила за яку взагалі суму можливо продати квартиру, погодившись вона надала оригінали наступних документів: технічного паспорту квартири, свідоцтва про право власності на квартиру, витяг з БТІ та ключі від квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 23 квітня 2020 їй подзвонила ОСОБА_23 та повідомила, що їй потрібно буде 27 квітня 2020 року поїхати до нотаріуса, з метою підтвердити, що вона є дочкою ОСОБА_16 , та повідомила, щоб вона взяла наступні документи: свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, паспорт гр. України та сповістила її, що за нею заїде людина. 24 квітня 2020 року її привезли до нотаріуса, офіс якого знаходиться біля пам`ятнику у вигляді Літака в м. Запоріжжі. Вона зайшла в кабінет в якому знаходилось дві жінки та два чоловіки, один з яких був нотаріусом. Нотаріус в неї запитав чи являється вона родичкою ОСОБА_16 , на що вона повідомила, що так та надала відповідні документи які це підтверджують. Після чого нотаріус попросив її почекати в прийомній, вона вийшла з кабінету та чекала в прийомній приблизно 30 хвилин, після чого нотаріус вийшов та повідомив, що вона може вже йти. Через деякий час вона дзвонила ОСОБА_23 та запитувала, як проходить її реєстрація, на що остання повідомила, що документи ще готуються. Через деякий час до неї прийшли співробітники поліції з повісткою та повідомили про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 продана, про що вона не знала. В ході спілкування з ОСОБА_23 їй про продаж квартири ніхто не попереджав, та ніякі грошові кошти не сплачували. Знаходячись у нотаріуса, вона вважала, що її було запрошено з метою оформлення документів на квартиру на неї у якості спадкоємця, про те що в той час у нотаріуса здійснювався продаж вказаної квартири їй стало відомо від співробітників поліції. Квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , оцінено приблизно в 362550 грн. Додатково зазначила, що в ОСОБА_23 залишись всі надані нею оригінали документів на квартиру та ключі від неї. Вважає, що невстановлені особи, без її згоди, самовільно продали квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , та завдали їй матеріальну шкоду на приблизну суму 362550 грн. (а.с. 14-17 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_24 від 16 квітня 2021 року визначено підслідність кримінального провадження №0000447 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України за слідчим відділом відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 31-32 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Із відповіді №6063/42-/04-2021 від 31 травня 2021 року випливає, що кримінальне провадження №0000447 прийнято до провадження старшим слідчим СВ відділу №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 (а.с. 37 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Крім того, із матеріалів кримінального провадження №0000447 випливає, що в ході досудового розслідування була допитана ОСОБА_7 в якості свідка.

Так, з її письмових пояснень від 7 червня 2021 року вбачається, що вони разом з чоловіком - ОСОБА_17 вирішили купити двокімнатну квартиру. Наприкінці березня або на початку квітня на ОLX вони знайшли повідомлення, в якому було вказано, що продається двокімнатна квартира в районі вул. Портова, вартістю 18000 дол. США. Вони вирішили зателефонувати та подивитися квартиру. Вони домовились про зустріч з дівчиною, яка назвалась ОСОБА_25 . На зустріч прийшов, як пізніше вона узнала ОСОБА_26 . Після того, як вони оглянули квартиру, вони погодились на її купівлю, але вирішили торгуватись та знизити вартість квартири. Після обговореної суми в 16000 дол. США за квартиру, вона скинула ОСОБА_25 на Вайбер копії всіх необхідних документів. Через деякий час їй зателефонував чоловік, який повідомив, що ОСОБА_25 захворіла та купівлею продажем буде займатися він, який представся ОСОБА_27 . 23 квітня 2020 року ОСОБА_28 зателефонував її чоловіку та повідомив, щоб 24 квітня 2020 року о 11 год. вони під`їхали до офісу приватного нотаріусу ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_5 . Від нотаріусу вони дізнались, що власником квартири згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2005 року є ОСОБА_14 . Перед укладенням договору вони пройшлись по сусідам вказаної квартири та цікавились хто є власником квартири. Як їм пояснили, в квартирі жив чоловік ОСОБА_29 разом з жінкою. Також їм стало відомо, що спадкоємцем квартири є донька ОСОБА_10 . Вони з чоловіком відразу відмовились від договору, тому що не знали про існування вказаного рішення суду. Нотаріус почав нервувати, пояснив, що ОСОБА_14 є родичкою ОСОБА_16 , що в 2005 році між ними була укладена угода про продаж квартири, яка була узаконена судовим рішенням. Також нотаріус повідомив, що може запросити до офісу дочку ОСОБА_16 ОСОБА_10 , яка підтвердить цю інформацію. Через декілька хвилин зайшла, як виявилось ОСОБА_10 , вона підійшла до неї та показала свій паспорт, свідоцтво про народження, про шлюб, а також паспорт матері. ОСОБА_10 підтвердила слова нотаріуса, пояснивши, що дійсно в 2003 році її батько ОСОБА_16 та двоюрідна сестра ОСОБА_14 уклали договір продажу квартири, але згодом ОСОБА_16 передував, через що прийшлось звертатися до суду. ОСОБА_10 пояснила, що ні в неї, ні в матері ніяких претензій з приводу квартири до них не буде. Обговоривши всі деталі з чоловіком, вони все ж таки вирішили укласти договір. ОСОБА_10 знаходилась в офісі приблизно 20-30 хвилин та під час розмови у нотаріуса неодноразово говорила, що ОСОБА_14 є її сестрою, що вони вже вирішать питання, як розпорядитися грошима за квартиру. Коли вони з чоловіком погодились покупати квартиру, ОСОБА_10 запитала у нотаріуса чи необхідні вона в подальшому, останній сказав, що не потрібна. ОСОБА_30 сказала, що в неї маленька дитина та їй необхідно йти додому та вийшла з офісу. ОСОБА_10 пообіцяла виписати своїх батьків із цієї квартири до 8 травня 2020 року та погодилась задля їх впевненості залишити їм під розписку 8100 грн., що дорівнювало 300 дол. США. Цю розписку вони підписали між ОСОБА_14 (власницею квартири) та нею, ОСОБА_7 , так їм сказав зробити приватний нотаріус ОСОБА_13 . Також ОСОБА_10 просила надати їй 7 днів, для звільнення квартири від речей своїх батьків, після чого пообіцяла повернути другий комплект ключів. Приватний нотаріус ОСОБА_13 запевнив їх, що всі правовстановлюючі документи він перевірив, і усі необхідні запити по квартирі АДРЕСА_2 зробив. Після цього, 24 квітня 2020 року вона підписала договір №378 купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 . Після цього, вони з чоловіком та дітьми заїхали в квартиру та почали робити ремонт. 2 червня 2020 року їй було запрошено, у якості свідка до слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 , на допит у кримінальному провадженні №0000754, де слідчий повідомив, що квартира АДРЕСА_2 була ними придбана у шахраїв. 19 червня 2020 року на її квартиру було накладено арешт у рамках вказаного кримінального провадження. 12 червня 2020 року потерпілою у кримінальному провадженні №0000754 визнано ОСОБА_10 . Під час допиту ОСОБА_10 пояснила, що віддала документи на квартиру ріелтору. Через неправдиві показання ОСОБА_10 , її було визнано потерпілою особою, в той час як саме ОСОБА_10 була ініціатором та замовником незаконного продажу квартири свого батька. У судовому засіданні Василівського районного суду Запорізької області 23 лютого 2021 року у справі №311/2160/20 приватний нотаріус ОСОБА_13 підтвердив причетність до співучасті із шахраями ОСОБА_10 . Він підтвердив раніше описані нею обставини, про те, що ОСОБА_10 особисто приходила до нього в офіс під час укладення договору купівлі продажу квартири та упевнила його, що квартира дійсно належить її сестрі ОСОБА_14 , що ніяких претензій з її сторони та зі сторони її матері не буде. Крім того, у судовому засіданні Василівського районного суду Запорізької області 1 квітня 2021 року була допитана в якості свідка ОСОБА_14 , яка також підтвердила, що ОСОБА_10 особисто приходила до офісу нотаріуса ОСОБА_13 під час укладення договору купівлі продажу квартири. Також ОСОБА_10 впевнила всіх присутніх вона не має ніяких претензій на квартиру. ОСОБА_10 підтвердила наявність заборгованості за комунальні послуги та погодилась щоб з загальної суми за квартиру вираховували 33000 грн. за оплату комунальних послуг та 300 дол. США за те, що ОСОБА_10 випише батьків, тільки після цього їй передадуть вказану суму. Крім того, ОСОБА_14 підтвердила, що після укладення договору ОСОБА_10 було передано 3000 дол. США. Під час допиту в якості потерпілої від 12 червня 2020 року ОСОБА_10 по кримінальній справі №0000754 дала зовсім інші покази, які не відповідають істині, а тому скоїла кримінальне правопорушення, а саме дала завідомо неправдиві повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 39-43 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Також в ході досудового розслідування був допитаний свідок ОСОБА_17 , який надав аналогічні письмові пояснення, які були надані ОСОБА_7 (а.с. 44-48 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 4 квітня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 1 квітня 2021 року за №0000447, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 113-117 матеріалів кримінального провадження №0000447).

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Так, частина 1 статті 383 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Склад злочину, передбаченого в ст. 383 КК України є формальним, його об`єктивна сторона вичерпується дією, яка становить неправдиве, тобто таке, що не відповідає дійсності, повідомлення про вчинення злочину, яке направлене суду, прокурору, слідчому або органу дізнання.

Із заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України випливає, що через неправдиві показання ОСОБА_10 її було визнано потерпілою особою, в той час як саме ОСОБА_10 була ініціатором та замовником незаконного продажу квартири свого батька за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, кримінальне провадження №0001100, в якому потерпілою є ОСОБА_10 вже перебуває на стадії судового розгляду в суді першої інстанції (а.с. 20-22 матеріалів кримінального провадження №0000447).

Відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з принципом безпосередності дослідження показань, речей та документів, закріпленого ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно, та відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 КПК України.

Відтак, посилання в апеляційній скарзі на допит ОСОБА_10 в якості потерпілої на стадії досудового слідства в ході якого, на думку ОСОБА_7 , ОСОБА_10 повідомила неправдиві показання, не будуть сприйматися судом, в провадженні якого на розгляді перебуває таке кримінальне провадження з точки зору допустимості, оскільки суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 КПК України.

Таким чином, після надання ОСОБА_10 своїх показань безпосередньо в судовому засіданні, судом буде надана належна оцінка таким показанням, в сукупності з іншими доказами.

Таким чином, старшим слідчим ОСОБА_9 проведено необхідний комплекс слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак, факт вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України не знайшов свого об`єктивного підтвердження.

Враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне за суттю рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2022 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 4 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000447, внесеного до ЄДРР 1 квітня 2021 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4