У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2022 Справа №607/4594/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002207 від 02.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 07 квітня 2022 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 .

Подане клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02 листопада 2020 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2019 року по 07 квітня 2022 року ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші особи, діючи у складі організованої групи за допомогою мережі Інтернет, сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджера «Telegram», інтернет-магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовин та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській, Хмельницькій, Львівській та Івано-Франківській областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Також ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб, з метою виготовлення так званих «закладок», незаконно зберігала психотропну речовину амфетамін з метою збуту із використанням мережі Інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджеру «Telegram», інтернет-магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по місцю свого проживання у АДРЕСА_2 .

07 квітня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів та особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, організованою групою.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України за вчинення даного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

07 квітня 2022 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.03.2022 р. за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виявлено та вилучено: ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 . Дане майно належить ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що належне ОСОБА_4 майно, що було вилучене під час проведення обшуку 07 квітня 2022 року в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, самостійно або в сукупності із іншими доказами мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, прокурор у клопотанні ставить питання про накладення арешту на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, зауваживши, що вказані речі не є речовими доказами в кримінальному провадженні, а також матеріалами клопотання не доведено, що банківська картка належить саме підозрюваному ОСОБА_4 , а тому в задоволенні клопотання просять відмовити.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02 листопада 2020 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0002207 від 02.11.2020 року, протоколом обшуку від 07.04.2022 р., повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 07.04.2022 р., повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 07.04.2022 р., іншими долученими до клопотання матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , вилучене 07 квітня 2022 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна у кримінальному провадженні №0002207, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2020 року.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене 07 квітня 2022 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 адресою АДРЕСА_1 майно, а саме: ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , належать до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України.

Крім того згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що 07 квітня 2022 року у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що належне підозрюваному ОСОБА_4 майно може бути конфісковано за вироком суду.

При цьому слідчим суддею враховано заперечення сторони захисту щодо того, що вказані у клопотанні речі, на які прокурор просить накласти арешт, не є речовими доказами в кримінальному провадженні, однак слідчий суддя вважає такі заперечення безпідставними, оскільки матеріалами клопотання підтверджено протилежне, адже постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 08 квітня 2022 року зазначені речі, а саме ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002207 від 02.11.2020 року з урахуванням того, що вони містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку з необхідністю проведення експертних досліджень.

Отже, накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, що було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_1 , відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказані речі можуть бути використані як докази для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, що було вилучене 07 квітня 2022 року під час проведення обшуку за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_1 майно, а саме на: ключі до автомобіля марки «FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 , з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даних речей.
Керуючись ст.ст.98, 167, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002207 від 02.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 07 квітня 2022 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- ключі до автомобіля марки FORD FUSION», 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 ;

- банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 ,

шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1