ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/9148/16 Номер провадження 11-кп/814/666/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001230 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_12 , на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агстафа Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого на території України,
засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 08 квітня 2016 року до винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто на користь потерпілої матеріальну шкоду 365 289 грн. 85 коп., моральну шкоду 100 000 грн. 00 коп.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу, судових витрат, речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.
12 березня 2016 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_13 за попередньою домовленістю, з метою вбивства ОСОБА_14 та заволодіння його майном прибули до місця проживання потерпілого - квартири АДРЕСА_2 , де стали спілкуватись із потерпілим, чим ввели останнього в оману щодо своїх дійсних намірів та притупили його пильність.
Реалізуючи спільний злочинний намір ОСОБА_13 , перебуваючи на ліжку спальної кімнати позаду ОСОБА_14 , дочекався зручного моменту, коли останній не очікував нападу, обхватив його шию обома руками та здавлював її до тих пір, доки потерпілий не перестав подавати ознаки життя, а ОСОБА_9 у цей час, діючи узгоджено із співучасником, обома руками утримував руки потерпілого з метою подолання його опору.
Внаслідок таких умисних дій ОСОБА_13 та ОСОБА_9 потерпілий помер.
Причиною смерті ОСОБА_14 став гострий розлад кровообігу, викликаний здавленням його шиї тупими предметами (предметом) з обмеженою площиною травмуючої поверхні (у тому числі і руками) із подразненням рефлексогенних ділянок.
Упевнившись в тому, що ОСОБА_14 мертвий, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , обшукали приміщення квартири ОСОБА_14 та заволоділи особистим майном останнього, а саме ювелірними прикрасами із золота та дорогоцінних металів, золотими монетами, годинниками, золотими коронками, револьвером РФ420, «Cal4mmFlobert», відеокамерою JVC GZ-EX215RE, фотоапаратом SONY DSC-T20 №4486307, діамантом, запальничкою «KENT», збільшувальним склом, мобільними телефонами Нокіа 6303і, Нокіа 8800 та Моторола V3, сумкою на наплічному ремені із натуральної шкіри, портмоне із натуральної шкіри, грошовими коштами в сумі 2000 доларів США, що, відповідно до курсу НБУ станом на 12.03.2016, складало 51690,30 гривень, а всього на загальну суму 352289,85 гривень, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
На ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій з урахуванням внесених змін просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Свої вимоги мотивував тим, що він у вчиненому розкаюється та є особою молодого віку.

Захисник в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого на менш тяжке кримінальне правопорушення.

Вказав, що під час досудового розслідування обвинувачений себе оговорив під тиском працівників поліції, а місцевий суд не перевірив доводів обвинуваченого щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування.

При цьому вказує, що ОСОБА_9 не був обізнаний про наміри ОСОБА_13 щодо вбивства ОСОБА_14 , а тому не повинен відповідати за дії виконавця, які не охоплювались спільною домовленістю.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, каяття не висловив, обставини, що пом`якшують покарання відсутні, тому призначене покарання є занадто м`яким.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та не підтримали апеляційної скарги його захисника ОСОБА_11 , прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив проти апеляційних скарг сторони захисту, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Доводи захисника про необхідність зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_9 є необґрунтованими з огляду на таке.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні умисного вбивства потерпілого за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів за обставин, викладених у вироку, під час апеляційного розгляду не оспорює.

Крім того, його винуватість підтверджується такими доказами: протоколом огляду місця події від 14.03.2016, під час якого в квартирі АДРЕСА_2 виявлено труп потерпілого з ознаками насильницької смерті, а обстановка в квартирі свідчить про те, що в ній шукали речі; протоколом обшуку від 08.04.2016 помешкання за місцем тимчасового перебування ОСОБА_16 , під час якого виявлено та вилученого браслет із металу жовтого кольору з вставками каміння, який під час пред`явлення для впізнання впізнала свідок ОСОБА_17 як такий, що належав потерпілому; протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_9 детально розповів та продемонстрував на місці обставини вбивства ОСОБА_14 ; висновком судово-медичної експертизи №834-Дм/16 від 06.05.2016, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_14 із достатньою вірогідністю став гострий розлад кровообігу, викликаний здавленням його шиї тупими предметом (предметами) з обмеженою площиною травмуючої поверхні (у тому числі руками) з подразненням рефлексогенних ділянок. Показання ОСОБА_9 не суперечать судово-медичним даним стосовно спричинення ОСОБА_14 травми, яка викликала його смерть.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_9 оговорив себе під час досудового розслідування внаслідок застосування до нього незаконних методів дізнання та досудового слідства були предметом перевірки ТУ ДБР у м.Полтава. Постановою від 17.06.2021 кримінальне провадження, внесене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях слідчих та оперуповноважених складу вказаного кримінального правопорушення.

Отже, місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_13 вчинив умисне вбивство ОСОБА_14 з корисливих мотивів.

Тому дії ОСОБА_9 за п.6 та п.12 ч.2 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Отже, підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_9 , про що просить захисник в апеляційній скарзі, відсутні.

При призначенні покарання суд першої інстанції, виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; обставини вчинення злочину; дані про особу обвинуваченого; відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження.

Призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Тому відсутні підстави для пом`якшення призначеного покарання, про що просить в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, та для призначення більш суворого покарання, про що просить в апеляційній скарзі прокурор.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає. У зв`язку з цим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання періоду попереднього ув`язнення, місцевий суд зарахував період з моменту затримання ОСОБА_9 до дня ухвалення вироку із розрахунку день за два.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Враховуючи викладене, у строк покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати увесь період попереднього ув`язнення, з моменту затримання до дня набрання вироком чинності, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 08 квітня 2016 року по 23 травня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з відбуттям покарання звільнити ОСОБА_9 з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4