печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що майно є доказом кримінального правопорушення. Метою накладення арешту є збереження речових доказів.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022, розпочатого 06.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4ст. 190, ч. 1 ст. 365-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , керівник ПП «РЕМОНТНИК-ЮГ» () ОСОБА_5 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволоділи чужим майном, а саме: правом власності на земельну ділянку загальною площею 3, 6060 га, кадастровий номер :75:307:0001, що розташована по АДРЕСА_1 , земельну ділянку загальною площею 0, 5136 га, кадастровий номер :85:316:0030, що розташована по АДРЕСА_2 , земельну ділянку загальною площею 0, 2000 га, кадастровий номер :82:097:0033, що розташована по бульвару Дружби народів, 30 у Печерському районі міста Києва, земельну ділянку загальною площею 0, 8343 га, кадастровий номер :82:085:0002, що розташована на території АДРЕСА_3 , які фактично належать на праві власності територіальній громаді міста Києва, за наступних обставин.

Крім цього, в ході досудового розслідування виявлені додаткові факти шахрайського заволодіння об`єктами нерухомості та земельними ділянками. невстановленими на даний час особами.

Так, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний № 000), нежитлова будівля ( АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 (рнокп НОМЕР_1 ).

Реєстрація права власності на нежитлову будівлю ( АДРЕСА_4 зареєстровано на підставі інвестиційного договору № 24 від 27.09.2002, укладеного між ДП НАШ ДІМ та ОСОБА_6 .

Разом з цим, в ході досудового розслідування допитано в якості свідка виконувача обов`язків директора ДП НАШ ДІМ ОСОБА_7 , яка зазначила, що щодо укладання інвестиційного договору № 24 від 27.09.2002 року між ДП Наш Дім та ОСОБА_6 їй нічого невідомо, про існування будь яких інвестиційних договорів, стороною яких було ДП Наш Дім ОСОБА_7 не відомо та останній не передавались. Зі слів мешканців будинків по АДРЕСА_4 ОСОБА_7 відомо, що розміщена між вказаними будинками одноповерхова споруда раніше відносилась до ДП Наш Дім.

Так, постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві нежитлову будівлю (літера А) по вул. Набережно Корчуватській, 56/66 в м. Києві, яка на праві власності належить ОСОБА_6 (рнокп НОМЕР_1 ) визнано речовими доказам.

Прокурор до судового засідання не з`явився. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на об`єкти будівництва, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення спеціальної конфіскації як виду покарання, запобігання можливості його приховування та зникнення, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на нежитлову будівлю нежитлова будівля ( АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 (рнокп НОМЕР_1 ).
Заборонити ОСОБА_6 або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатись, користуватись вищевказаними об`єктами нерухомості.
Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-які реєстраційні дій щодо вищевказаних об`єктів нерухомості.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1