Справа № 583/4511/21
Номер провадження 1-кп/950/59/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000380 від 06.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, керівника БО «Міжнародний благодійний фонд Віра-Надія-Любов», зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданнізвернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, мотивуючи це тим, що строк його тримання під вартою спливає 24.10.2022 року, підстав для зміни запобіжного заходу не виникло, в той час як розгляд кримінального провадження не закінчено і просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, так як він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сукупності тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачені тривалі терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились і не зникли.

Також прокурор просив не визначати обвинуваченому застави, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Представник потерпілої ОСОБА_13 підтримала клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечила, мотивуючи це можливістю заміни обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з тих підстав, що обвинувачений сприяв проведенню досудового розслідування, має сім`ю і дитину, позитивно характеризується, як особа що має бойовий досвід, бажає укласти контракт зі Збройними Силами України та проходити військову службу до закінчення війни.
Також вона послалася на те, що обвинувачення та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу не обґрунтовані та не доведені доказами, наданими прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав думку адвоката про зміну запобіжного заходу і доводи свого захисника, проти продовження строку тримання під вартою заперечив, просив відтермінувати, тобто фактично змінити застосований до нього запобіжний захід і звільнити його з-під варти для проходження військової служби за призовом до закінчення війни з російською федерацією.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_12 адвокатиОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 послались на ті обставини, що зазначені в клопотанні прокурора ризики не доведені доказами, наданими в судове засідання, ОСОБА_11 перебуває під вартою тривалий проміжок часу, виявив бажання захищати Україну, має можливість брати участь в бойових діях і відповідно відшкодувати потерпілій завдану шкоду, позитивно характеризується тазаперечили проти доводів прокурора щодо необхідності продовження ОСОБА_11 строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав доводи своїх захисників.
Вислухавши прокурора та представника потерпілої, захисників та обвинувачених, вивчивши подані клопотання, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_11 обвинувачуєтьсяу вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачено тривалий термін ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Суд враховує, що п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Вказана обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини» небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін., а серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.
При цьому, суд враховує що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочинів, які пов`язані зі смертю людини, а дані про його особу, попередні заслуги, позитивна характеристика і бажання брати участь у військових діях не можуть бути підставами для звільнення особи від відповідальності у випадку доведення її вини у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю.

Тому, суд не може не взяти до уваги тяжкість покарання, не зважаючи на те, що вона не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо встановлення ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, суд бере до уваги, що згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України показання від цих осіб отримуються на стадії судового розгляду усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні усіма сторонами кримінального провадження.
При цьому суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України і ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом безпосередньо в судовому засіданні.
При цьому суд бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тому суд не може взяти до уваги доводи захисників і в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків не були доведені в судовому засіданні, вважає, що на даний час вони існують, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.
Щодо тривалості строку перебування обвинуваченого під вартою суд бере до уваги і рішення Європейського суду з прав людини в тій частині, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно.

Дане питання має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення в справі «Вітрук проти України» заява № 26127/03, п. 87).

Розгляд даного кримінального провадження становить складність внаслідок значного суспільного інтересу до обставин справи, кількості учасників кримінального провадження, кількості свідків, допитаних під час досудового слідства, обсягу наданих суду доказів.

Тому, з врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що строк тримання обвинуваченого під вартою з огляду на обставини даного кримінального провадження не перевищує розумних меж.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.
За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів та вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотань про заміну запобіжного заходу і з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_11 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 задовольнити.
В задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 про заміну запобіжного заходу відмовити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, мешканцю АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 19 грудня 2022 року без визначення застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_14

Судді:

ОСОБА_15