Справа № 161/510/20
Провадження № 1-кп/161/250/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002044 від 09.06.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.125 ч.2 КК України (в ред. Закону № 270-VI від 15.04.2008), -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 08.06.2019, близько 23:35 год., знаходячись на прилеглій територіїдо будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, під час конфлікту, що виник на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , утримуючи в руці гострий колюче-ріжучий предмет, схожий на ніж, умисно завдав удар даним предметом в ділянку грудної клітки по передній поверхні зліва, після чого продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наніс кулаками обох рук декілька ударів в область тім`яної ділянки голови, лобної ділянки та перенісся останнього, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді не проникаючого поранення грудної клітки по передній поверхні зліва, забійно-рваних ран тім`яної ділянки голови, лобної ділянки та перенісся, які згідно висновку судово-медичного експерта № 420 від 08.07.2019 за ступенем тяжкості відносяться як кожне окремо, так і в своїй сукупності до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по скільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, зокрема, матеріальну шкоду визнав повністю, а моральну шкоду не визнав. У вчиненому ОСОБА_6 щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив факт спричинення тілесних ушкоджень, при обставинах, час, дату та спосіб, що зазначено в обвинувальному акті. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав повністю та просив задовольнити, а щодо виду та розміру покарання ОСОБА_5 поклався на розсуд суду;

- показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , яка показала, що 08.06.2019, у вечірню пору доби, вона з своїм чоловіком ОСОБА_5 та дітьми перебували на вулиці біля свого будинку, після чого пішла додому. Коли йшла додому почула крики, які були чути з вулиці, вона відразу вибігла на вулицю і побачила свого чоловіка ОСОБА_5 , який був поранений і з його голови йшла кров, а також була рана в області грудної клітки. Вони прийшли додому, після чого ОСОБА_7 закрила рани рушником і викликали карету швидкої допомоги. Коли приїхала швидка, вона провела ОСОБА_5 до автомобіля швидкої допомоги і його госпіталізували. В цей час біля автомобіля швидкої допомоги стояв обвинувачений ОСОБА_6 і ще якийсь чоловік. Самого конфлікту вона не бачила, а лише наслідки. Зі слів її чоловіка ОСОБА_5 , тілесні ушкодження йому спричинив обвинувачений ОСОБА_6 ;

- показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , який показав, що точної дати не пам`ятає, однак це було у вечірню пору доби, він разом зі своїм сином, знайомим, а також ОСОБА_5 перебували в дворі будинку, а саме неподалік під`їзду сиділи на лавочці, а його син поруч слухав музику. До них підійшов брат ОСОБА_6 і сказав, що йому не подобається музика і попросив виключити. Вони не погодились виключати музику, після чого брат ОСОБА_6 сказав, що зараз він повернеться і пішов. Через приблизно 10-20 хв. до них підійшли ОСОБА_6 ,його брат, батько та ще якийсь чоловік та без будь яких розмов почали бити ОСОБА_5 ,а потім друга свідка ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 відразу взяв свого сина і завів додому задля безпеки, а потім повернувся і побачив лише наслідки конфлікту. Першим наніс удар ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 , однак чим і куди він наносив свідок не бачив, однак в руках ОСОБА_6 були якісь предмети, оскільки в ОСОБА_5 була розбита голова та ножове поранення;

- протоколами огляду місця події від 09.06.2019, згідно якого в ході огляду місця конфлікту було виявлено сліди речовини бурого кольору схожу на кров та предмет схожий на лезо від канцелярського ножа;

- висновком експерта № 420 від 08.07.2019, в ході якого в потерпілого ОСОБА_5 було виявлено та документально зафіксовані легкі тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.12.2019, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, яка спричинила йому легкі тілесні ушкодження.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України (в ред. Закону № 270-VI від 15.04.2008).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочину, передбачений ст.125 ч.2 КК України (в ред. Закону № 270-VI від 15.04.2008).

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України (в ред. Закону № 4025-VI від 15.11.2011) відноситься до злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжуть його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання за яким характеризується із посередньої сторони, крім того, потерпілий в судовому засіданні у вирішенні питання про вид та розмір покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, крім того, ОСОБА_6 в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.125 ч.2 КК України у виді громадських робіт, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково, тобто матеріальну шкоду задовольнити повністю, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 таку шкоду визнав в повному обсязі, а моральну шкоду, слід задовольнити частково, тобто стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 10 000 грн..

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в користь потерпілого ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.23 ч.3 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, а тому, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, суд вважає, що в даному конкретному випадку, як встановлено під час досудового розслідування, так і в ході судового слідства, потерпілий ОСОБА_5 , внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину отримав легкі тілесні ушкодження, а тому з врахуванням глибини душевних страждань, вимушених та незворотних змін у житті потерпілого, які настали в результаті вчинення обвинуваченим злочину, що такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає положенням ст.23 ч.3 ЦК України.
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України (в ред. Закону № 270-VI від 15.04.2008) та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Арешт, що накладений на предмет ззовні схожий на лезо від канцелярського ножа на поверхні якого є залишки речовини бурого кольору, яке в подальшому було загорнуте в папір білого кольору та поміщено до експертного пакету № 7073056; предмет ззовні схожий на ніж, який в подальшому поміщено до експертного пакету № 7072730 скасувати.

Речові докази предмет ззвоні схожий на лезо від канцелярського ножа на поверхні якого є залишки речовини бурого кольору, яке в подальшому було загорнуте в папір білого кольору та поміжено в експертний пакет № 7073056 та предмет схожий на ніж, який в подальшому був поміщений в експертний пакет № 7072730 та переданий на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького відділу поліції знищити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 909,67 (дев`ятсот дев`ять гривень шістдесят сім копійок) гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: