Справа № 186/735/22
Провадження № 1-кп/0186/92/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в дистанційному провадженні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 13 липня 2022 року по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 09.08.2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. 27.06.2022 року звільнений з Державної установи «Синельниківська виправна колонія № 94» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 (приймає участь у відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:
01 вересня 2022 року на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, також прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів. У обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У вказаному кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 10 серпня 2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали по 22 вересня 2022 року включно. Підставою для обрання такого запобіжного заходу стало існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що ОСОБА_3 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 перебуваючи у вільному пересуванні може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як офіційно не працевлаштований, веде аморальний спосіб життя, 27 червня 2022 року був звільнений з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення матеріальних злочинів, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 знає про місце проживання потерпілих і свідків, допитаних в ході розслідування кримінального провадження, а у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженню, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 не працює, у нього відсутній постійний заробіток, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, тому з метою власного збагачення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що розпочати та завершити розгляд справи до закінчення терміну дії вищевказаної ухвали про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, а ризики заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися, існують на теперішній час та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому є необхідність у продовженні строку даного запобіжного заходу.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. При вирішенні клопотання про продовження відносно нього міри запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Судом встановлено, що обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України, процесуальних порушень, перешкоджаючих розгляду справи в суді, не виявлено.

Підстав для закриття провадження у справі, повернення обвинувального акту прокурору, направлення обвинувального акту для визначення підсудності судом не встановлено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Підстав, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні судом не встановлено, тому суд доходить висновку щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві 10 серпня 2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 44 дні з моменту фактичного затримання.

Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, обвинувачений не зайнятий суспільно-корисною працею, що підтверджує наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інші правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків. На даний час ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим та прокурором було доведено наявність ризиків, зокрема, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, ці ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст.178 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу.

Наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України прокурором в судовому засіданні підтверджено не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий за злочини проти власності, звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2022 року, неодружений, не має постійного місця роботи, що підтверджує наявність ризиків, що, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються.

При розгляді вказаного клопотання прокурора суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено урішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Такою сумою застави суд визначає двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн.), що складає 49 620 гривень 00 копійок, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 листопада 2022 року включно.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.314-316, 27 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 13 липня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на 10 годину 00 хвилин 29 вересня 2022 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, під вартою на строк 60 днів до 17 листопада 2022 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору негайно після її оголошення та направити до ДУВП № 4 для виконання та вручення обвинуваченому.

На ухвалу в частині продовження міри запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим в той же строк з момента отримання ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 .