Справа № 594/445/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальне провадження №0000026 про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2022 року у період часу з 20:00 до 23:30 год. ОСОБА_3 перебував на території господарства, що належить ОСОБА_6 та розташоване за адресою АДРЕСА_2 . У цей час, у ОСОБА_3 , який знав, що ОСОБА_6 відсутній за місцем проживання та у будинку останнього нікого немає і що в даному будинку знаходяться грошові кошти, виник умисел на їх таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а також, що він не буде помічений сторонніми особами, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, відімкнувши врізний замок вхідних дверей будинку за допомогою ключа, проник у житловий будинок, у якому проживає ОСОБА_6 , після чого зайшов до однієї з кімнат, де з-під подушки на ліжку взяв гаманець, який належить ОСОБА_6 , звідки викрав грошові кошти в сумі 1400 гривень. Із викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину.

Всього своїми умисними діями ОСОБА_3 , завдав матеріальний збитків ОСОБА_7 на загальну суму 1400 гривень.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового розслідування, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення і суду показав, що в час та за обставин, зазначених у обвинувальному акті, знаходився в господарстві потерпілого ОСОБА_8 , на його прохання допомагав колоти дрова, після чого увечері в одній із кімнат житлового будинку ОСОБА_6 поклав могорич. Тоді він бачив, як потерпілий клав під подушку гаманець з грішми. Потім вони розійшлися і він на вулиці дочекався, щоб потерпілий пішов з дому, після чого повернувся, відкрив будинок за допомогою ключа і з гаманця, який був під подушкою, викрав 1400 грн., частину з яких у подальшому витратив на власні потреби, а 300 грн., що залишилися, повернув потерпілому, у вчиненому розкаюється.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням в житло і такі його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він не судимий, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Борщівська міська лікарня» не перебуває, з 2014 року перебуває на обліку в лікаря-нарколога КНП «Борщівська міська лікарня» з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю».

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у вигляді позбавлення волі. В той же час, враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком та покладенням певних обов`язків.

Питання речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат по справі слід вирішити у відповідності до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

- купюру номіналом 200 гривень №УЕ3444686, яку поміщено та опечатано у сейф-пакет №КІV2139435 та яку повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 04.03.2022 №СЕ-19/120-22/1852-Д в сумі 858,10 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий