ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1087/22 Справа № 202/3390/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому матеріали за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГНУП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , було відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 05 вересня 2022 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що надані органом досудового розслідування докази в їх сукупності дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_7 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки знає про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя визнав, що органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_7 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки остання має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має сталі соціальні зв`язки.
За таких підстав слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваної ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт органом досудового розслідування не доведена, тому для запобігання встановленим ризикам, достатнім буде обрання щодо неї такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з покладенням певних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_7 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підозра, пред`явлена їй, є необґрунтованою та базується на завідомо неправдивому повідомленні про вчинення злочину, оскільки станом на 07.06.2022 року ні вона, ні її чоловік не знали, що ОСОБА_9 є працівником поліції.
Вказує, що вона добропорядна людина, має вищу освіту, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдяки неправдивим показам перебуває у статусі підозрюваної у злочині, якого не вчиняла. А дії працівників поліції вважає спрямованими виключно на залякування її та її чоловіка, оскільки поліцейські не бажають виконувати рішення суду щодо повернення їх грошових коштів.

Заслухавши суддю - доповідача, думку підозрюваної, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Одним з видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Апеляційним переглядом встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000260 від 07.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , №165 о/с від 12.04.2021, ОСОБА_9 , призначено на посаду слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області зі спеціальним званням капітан поліції. Тобто, згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу.
Відповідно до постанови керівника органу досудового розслідування, від 29 листопада 2021 року, слідчий ОСОБА_9 , перебуває у складі слідчої групи по кримінальному провадженню №0000124 та від 07 червня 2022 року у провадженні №0000488, в яких повідомлено про підозру ОСОБА_11 .
Так, 07.06.2022 близько 09.00 год., відповідно до посадової інструкції від 11.01.2022, слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_9 , в цивільному одязі, прибув до адміністративної будівлі слідчого управління, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40, для виконання своїх службових обов`язків.
Цього ж дня, о 12 годині 46 хвилин до адміністративної будівлі слідчого управління, за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення процесуальних дій, з`явився ОСОБА_11 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 .
Через деякий час, приблизно о 12 годині 55 год., до ОСОБА_11 , вийшла слідча ОСОБА_12 , яка забрала останнього до кабінету №418, для проведення процесуальних дій, в свою чергу ОСОБА_7 , залишилась в холі першого поверху адміністративної будівлі слідчого управління. При цьому ОСОБА_7 , на першому поверсі, біля чергової частини помітила раніше відомого їй, працівника правоохоронного органу слідчого ОСОБА_9 , з яким остання почала розмову з приводу ходу досудового розслідування у кримінальних провадженнях, де ОСОБА_11 , є підозрюваним.
В подальшому, приблизно о 12 годині 59 хвилин, ОСОБА_11 , перебуваючи на першому поверсі, маючи на меті самовільно покинути приміщення адміністративної будівлі, не реагуючи на зауваження працівника правоохоронного органу слідчого ОСОБА_9 , механічними діями пошкодивши замок дверей-решітки, направився до виходу. В цей час, слідчий ОСОБА_9 , який знаходився на першому поверсі з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , почав слідувати за останнім.
Після того, як ОСОБА_7 , яка знаходилась в холі першого поверху тарозуміючи про те, що слідчий слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 ,може наздогнати ОСОБА_11 та припинити незаконні дії її чоловіка, почала рухатись в бік виходу, де вже на той час знаходився слідчий ОСОБА_9 , та розпочала словесну перепалку з останнім.
В момент коли ОСОБА_11 , вже покидав приміщення адміністративної будівлі слідчого управління, у ОСОБА_7 , яка знаходилась біля слідчого слідчого управління ОСОБА_9 , виник умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, та реалізуючи свій умисел, підійшовши до останнього здійснила не менше двох ударів поштовхів правою рукою в область правого плеча слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .
В результаті вказаного удару ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №1300е від 08.06.2022 року, отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів на зовнішньо-задній поверхні правого плеча в середній третині; синця з садном на його тлі на задній поверхні правого плеча у нижній третині з частковим переходом на ліктьовий суглоб, вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
05 липня 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
06 липня 2022 року старший слідчий СУ ГНУП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 05 вересня 2022 року.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.
Статтею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 05 липня 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
На думку колегії суду, з наданих матеріалів убачається, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на думку апеляційного суду, правильно встановив, що ОСОБА_7 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, слідчий суддя цілком вірно зазначив, що підтверджень вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовження того, в якому підозрюється, органом досудового розслідування не надано, а тому посилання слідчого у клопотанні на даний ризик є безпідставним.
Крім того, слідчий суддя належним чином оцінив дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має сталі соціальні зв`язки, заміжня.
Тож, перевіривши надані матеріали, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу законно кримінального правопорушення та ризики, передбачені п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, не може слугувати підставою для застосування наступного за суворістю після тримання під вартою запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і погоджується з висновками слідчого судді, який цілком слушно зазначив, що для запобігання тим ризикам, які існують, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин достатнім буде обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, як такий, що здатний убезпечити настання ймовірних ризиків та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що повністю узгоджується з вимогами ч.4 ст. 194 КПК України.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання цілком правильним і обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги підозрюваної стосовно скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі з огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, - неприйнятними та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, під час апеляційного розгляду було з`ясовано, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000260, у межах якого було постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року, закінчене, та передано з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст.345 КК України, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та перебуває на стадії судового розгляду суді першої інстанції, а отже за правилами ст. 331 КПК України питання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження наразі будуть вирішуватися судом, що розглядає вказану справу.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4