ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/121/22 Справа № 692/361/21 Категорія: ч.2, ч.3 ст.190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засіданняОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурораОСОБА_7
обвинуваченоїОСОБА_8
захисникаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 29.11.2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання:
- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4 576,60 грн. процесуальних витрат.
Цивільний позов ОСОБА_10 - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 20 501 грн.
Цивільний позов ОСОБА_11 - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 25 101 грн.
Цивільний позов ОСОБА_12 - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 49 925,70 грн.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 - відмовлено.
Цивільні позови ОСОБА_14 на суму 20 000 грн. та ОСОБА_15 на суму 154 046,22 грн. залишено без розгляду, -

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , 13.07.2020, в період часу з 12 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, представившись працівником пенсійного фонду України, під приводом грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка, завіривши потерпілого щодо обов`язкової заміни грошей заволоділи коштами в сумі 20 000 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

ОСОБА_8 , 11.09.2020, близько 12 год. 00 хв., діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, представившись працівником спілки «Захисту ветеранів ВВВ», під приводом грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка, завіривши потерпілих щодо обов`язкової заміни грошей, заволоділи коштами в сумі 60 000 грн., що належать потерпілому ОСОБА_16 та грошовими коштами в сумі 30 000 грн., що належать потерпілій ОСОБА_10 , чим завдали їм матеріальної шкоди на вищевказані суми.

ОСОБА_8 , 11.11.2020, близько 13 год. 00 хв., діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, представившись працівником виробничого фонду, під приводом грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка, завіривши потерпілого щодо обов`язкової заміни грошей, заволоділи коштами в сумі 50 000 грн. та 3700 доларів США, що еквівалентно сумі 104 046,22 грн. за курсом Національного банку України станом на 11.11.2020, чим завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 154 046, 22 грн.

ОСОБА_17 , 23.11.2020, близько 16 год. 30 хв., діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, представившись працівником соціального захисту населення, під приводом грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка, завіривши потерпілого щодо обов`язкової заміни грошей, заволоділи коштами в сумі 33 600 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

ОСОБА_8 , 30.11.2020 близько 12 год. 00 хв. діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під приводом грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка, завіривши потерпілу щодо обов`язкової заміни грошей, заволоділи коштами в сумі 18 000 грн. та 1420 доларів США, що еквівалентно сумі 40 424, 70 грн. за курсом Національного банку України станом на 30.11.2020, чим завдали ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 58 424,70 гривень.

ОСОБА_8 , 31.12.2020, близько 11 год. 40 хв. діючи повторно, за передньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_7 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, представившись працівником Золотоніського соціального захисту населення, під приводом грошової реформи, заволоділи грошовими коштами в сумі 4500 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Неправомірними діями ОСОБА_8 завдано потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму 360 570 гривень 92 копійки.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 29.11.2021 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного судом покарання через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.190 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. Під час апеляційного розгляду дослідити документи, що характеризують особу обвинуваченої.

Не заперечуючи доведеність вини ОСОБА_8 прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Так, вказує прокурор, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначає, що під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 судом визнано обставину, що обтяжує її покарання - вчинення злочину щодо осіб похилого віку. Також судом визнано щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої. Дійсно, вказує прокурор, ОСОБА_8 здійснила відшкодування потерпілим на загальну суму 31997грн. Проте, розмір заподіяних збитків кримінальними правопорушеннями становить 360 570,92 грн. Тобто, обвинувачена відшкодувала менше 9% матеріальної шкоди. Навіть якщо не брати до уваги збитки, заподіяні потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які померли до ухвалення судом вироку, рівень відшкодування залишається вкрай низьким. Крім того, у матеріалах провадження відсутнє підтвердження наявності у ОСОБА_8 джерела отримання правомірних доходів.

Також, вказує прокурор, попри те, що обвинувачена щиро покаялась, вона не вчинила жодних дій до викриття своєї спільниці, а під час досудового розслідування взагалі відмовилась надавити будь які показання.

Не повною мірою судом враховано й той факт, що обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, але це не призвело до позитивних змін у її особистості та не створило готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, вона не зробила належних висновків для себе, на шлях виправлення не стала та натомість вчинила 6 умисних кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку. Таким чином, судом належно не враховано ступінь суспільної небезпеки вчинених засудженою злочинів з огляду насамперед на їх кількість та розмір заподіяних збитків. Своїми діями та поведінкою ОСОБА_8 довела, що вона не бажає виправитись. Тому прокурор вважає, що заради досягнення мети покарання ОСОБА_8 потрібно ізолювати від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора із вказаних у ній мотивів, думки обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, вважаючи рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а вирок місцевого суду до скасування з постановленням нового вироку в частині призначення покарання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, у зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, висновок суду про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.190 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оскаржує.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення виключно з підстав відповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої.

При цьому, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченої та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, зі змісту ч. 1 ст.75 КК України вбачається, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Так, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 врахував особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше судимою.

В якості обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнав щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.

В якості обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Між тим, на переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції, місцевий суд не надав належної оцінки непоправним наслідкам протиправних шахрайських дій ОСОБА_8 , які спричинили шкоду у великих розмірах потерпілим громадянам похилого віку.

Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому покарання, призначене із застосуванням ст.75 КК України не буде справедливим та не відповідатиме його меті - виправленню та попередженню вчинення обвинуваченою нових злочинів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ч.1 ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченій ОСОБА_8 занадто м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та її особі, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 колегія суддів враховує тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України, за ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином, а кримінальні правопорушення за ч.3 ст.190 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, саме те, що кримінальні правопорушення вчинено відносно осіб похилого віку, особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України, проте на шлях виправлення не стала та натомість вчинила 6 умисних кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку та заподіяла їм збитки у великих розмірах.

Завдані збитки потерпілим, обвинувачена ОСОБА_8 не відшкодувала. Так, розмір заподіяних збитків кримінальними правопорушеннями становить 360 570, 92 грн., а відшкодування заподіяної шкоди ОСОБА_8 здійснила лише на суму 31 997 грн.

Також, колегія суддів враховує ту обставину, що попри визнання обвинуваченою ОСОБА_8 факту вчинення кримінальних правопорушень та висловлення нею щирого жалю з цього приводу, вона не вчинила жодних дій до викриття своєї спільниці. Під час досудового розслідування взагалі відмовилась надавати будь які показання. Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що у матеріалах кримінального провадження відсутнє підтвердження наявності у ОСОБА_8 джерела отримання правомірних доходів, не надала підтверджуючих документів обвинувачена з цього приводу і в суді апеляційної інстанції.

В якості обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої колегія суддів враховує вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

При цьому колегія суддів погоджується з пом`якшуючими обставинами, визначеними судом першої інстанції, які пом`якшують покарання обвинуваченої.

Наведені дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дають колегії суддів підстави для призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі.

Зазначене покарання колегія суддів вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, п.3 ч.1 ст.407, 409, 414, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі, за ч.3 ст.190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту його проголошення апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.

Головуючий

Судді