№ 1-кп/756/398/22
В И Р О К
іменем України

16 травня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, офіційно не працюючої, із середньою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- вироком Подільського районного суду м. Києва від 27.05.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;
- вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням статей 70, 71 КК України, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

10 серпня 2019 року близько 13 год. 25 хв., у ОСОБА_11 , яка перебувала у торговій залі магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ярослава Івашкевича, 6-8А, виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна ТОВ «Сільпо-Фуд».
Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла подарунковий пакет вартістю 33 грн. 59 коп. (без урахування ПДВ), після чого заховала до нього товари, а саме: «Humana Anfangsmilsh», у кількості 2 шт., загальною вартістю 590 грн. 40 коп. (без урахування ПДВ), гель для купання «Bubchen», у кількості 1 шт., вартістю 112 грн. 80 коп. (без урахування ПДВ), «Silan» для тканин, у кількості 1 шт., вартістю 127 грн. 02 коп. (без урахування ПДВ), гель «Old Spice 2 в 1», у кількості 1 шт., вартістю 41 грн. 49 коп. (без урахування ПДВ), крем-гель «Palmolive», у кількості 1 шт., вартістю 39 грн. 19 коп. (без урахування ПДВ) та чай «Hipp», у кількості 1 шт., вартістю 99 грн. 02 коп. (без урахування ПДВ), а всього товарів на загальну суму 1 043 грн. 57 коп. (без урахування ПДВ.
Виконавши усі дії, які ОСОБА_11 вважала необхідними для доведення свого умислу до кінця, остання направилася до виходу з магазину, та не розрахувавшись за викрадене майно, намагалася залишити торгівельну залу магазину, однак свої дії не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки пройшовши сигнальні рамки була зупинена працівником охорони магазину.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_11 могла б спричинити ТОВ «Сільпо-Фуд» майнову шкоду на загальну суму 1 043 грн. 57 коп. (без урахування ПДВ).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні злочину не визнала, зазначивши, що вона не мала наміру викрадати товар. При цьому показала, що 10 серпня 2019 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_13 пішли до магазину «Сільпо», щоб придбати деякі товари. Чоловік з сином залишились біля магазину, а вона пішла придбати дитяче харчування та засоби для прання. Взявши товари та підійшовши до каси виявила, що у неї не вистачає грошей для оплати товарів. Розрахувавшись за морозиво, ОСОБА_11 мала намір вийти до чоловіка щоб взяти грошові кошти та оплатити інші товари. Однак, при виході з магазину її затримав працівник охорони. ОСОБА_11 зазначає, що після затримання бажала оплатити товари, проте охоронець викликав працівників поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що працює касиром в магазині «Сільпо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . У серпні 2019 року вона знаходилася на робочому місці. До каси підійшла обвинувачена ОСОБА_11 та поклала на касовий прилавок пачку морозива, свідок провела розрахунок, після чого ОСОБА_11 залишила приміщення магазину. Свідок зазначила, що ОСОБА_11 не повідомляла про наявність інших товарів, а вона, у свою чергу, не бачила в руках у ОСОБА_11 будь-яких інших товарів, окрім пачки морозива. У подальшому, свідок бачила, як в окремій кімнаті у ОСОБА_11 вилучались товари, за які остання не розрахувалась на касі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що 10 серпня 2019 року він разом з дружиною ОСОБА_11 та їх малолітнім сином пішли до магазину «Сільпо» придбати товари. ОСОБА_13 залишився надворі з дитиною, а ОСОБА_11 пішла до магазину. У подальшому, він зайшов до магазину де йому повідомили, що ОСОБА_11 затримала охорона з неоплаченим товаром. Свідок зазначає, що ОСОБА_11 мала при собі незначну суму коштів, оскільки інша частина грошей була у дитячому візочку, який був при ньому. Також свідок зауважує, що ОСОБА_11 , на його думку, забула розрахуватись, оскільки після пологів у неї розсіяна увага.
Також, ОСОБА_13 повідомив, що він та ОСОБА_11 притягуються до кримінальної відповідальності за спільно вчинену крадіжку. Кримінальне провадження перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Києва.

Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 04 червня 2019 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Після реєстрації шлюбу, прізвище дружини ОСОБА_16 (а.с. 75 т. 1).

Згідно з протоколом огляду місця події із фототаблицями, 10 серпня 2019 року, було оглянуто приміщення кімнати охорони, що у приміщенні магазину «Сільпо», за адресою: АДРЕСА_3 . На підлозі поблизу ОСОБА_15 виявлено подарунковий пакет, з якого вилучено наступні неоплачені товари, а саме: «Humana Anfangsmilsh», у кількості 2 шт., гель для купання «Bubchen», у кількості 1 шт., «Silan» для тканин, у кількості 1 шт., гель «Old Spice 2 в 1», у кількості 1 шт., крем-гель «Palmolive», у кількості 1 шт. та чай «Hipp» у кількості 1 шт. (а.с. 98-105 т. 1).

Як убачається із заяви від 12 серпня 2019 року, представник потерпілого ОСОБА_17 надав слідчому оптичний диск з вмістом відео із камер спостережень торгівельної зали магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Ярослава Івашкевича, 6-8А, від 10 серпня 2019 року (а.с. 129 т. 1).

Згідно з протоколом огляду предмету (відеозапису) від 20 серпня 2019 року було оглянуто вміст оптичного диска із відеозаписами з камер відеоспостереження, зафіксованих у приміщенні магазину «Сільпо», за адресою: м. Київ, вул. Ярослава Івашкевича, 6-8А.
Безпосередньо у судовому засіданні було досліджено оптичний диск із вказаними відеозаписами.
Із відеозаписів убачається наступне.
10 серпня 2019 року ОСОБА_15 , одягнена у футболку світлого кольору, джинси та взуття темного кольору зайшла до приміщення торгової зали магазину «Сільпо». Після цього, ОСОБА_15 взяла подарунковий пакет до якого поміщує інші товари, які бере зі стелажів. Потім ОСОБА_15 взяла пачку морозива та попрямувала до каси. Перебуваючи поблизу каси, ОСОБА_15 тримає подарунковий пакет у правій руці нижче касового прилавку, розраховується за пачку морозива та залишає приміщення магазину де її зупиняє працівник охорони магазину (а.с. 131-144 т. 1).

Відповідно до довідки ТОВ «Сільпо-Фуд» вартість товарів без урахування ПДВ становить: «Humana Anfangsmilsh» 295 грн. 20 коп., гель для купання «Bubchen» 112 грн. 80 коп., пакет подарунковий 33 грн. 59 коп., «Silan» для тканин 127 грн. 02 коп., гель «Old Spice 2 в 1» 41 грн. 49 коп., крем-гель «Palmolive» 39 грн. 19 коп., чай «Hipp» 99 грн. 02 коп. (а.с. 127 т. 1).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінюючи показання обвинуваченої ОСОБА_11 про те, що вона не мала умислу на таємне викрадення чужого майна, а лише забула розрахуватись за взяті товари, суд вважає такими, що суперечать дослідженим доказам.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що на касі ОСОБА_11 розрахувалась лише за пачку морозива, про наявність інших товарів остання не повідомила.
У судовому засіданні також було досліджено диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Сільпо». При цьому, як убачається із записів, ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу каси, розраховується лише за пачку морозива. Водночас, знаходячись за касовим прилавком ОСОБА_11 тримає подарунковий пакет з товарами таким чином, що унеможливлює візуальне сприйняття касиром наміру ОСОБА_11 винести з магазину вказаний пакет з поміщеними в нього товарами.

При цьому, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_13 , оскільки останній не був безпосереднім очевидцем події. Водночас, є співмешканцем обвинуваченої та спільно з нею притягується до кримінальної відповідальності в межах іншого провадження.

Щодо посилань сторони захисту на недопустимість відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Сільпо», які містяться на оптичному диску, оскільки вони є копіями, а не оригіналами, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
При цьому, суд зважає, що наданий представником потерпілого та долучений органом досудового розслідування до матеріалів провадження в якості доказу оптичний диск з відеозаписами обставин події були виготовлені у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.
Записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.
Вищевказана позиція суду знаходить своє відображення, зокрема і у постанові Верховного Суду (справа № 751/6069/19; провадження: № 51-1704км20 від 10.09.2020).
Таким чином, суд приходить до висновку, що відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Сільпо», які записано на оптичний диск та які містяться в матеріалах кримінального провадження, є допустимими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сукупність доказів, які наведено вище, можна покласти в основу обвинувального вироку стосовно ОСОБА_11 .

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_11 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_11 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила дії, що виразились у закінченому замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки остання виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, вчиненим із прямим умислом, та відсутність обставин, згідно статей 66, 67 КК України, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також, суд ураховує дані про особу винної, котра заміжня, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на спеціальному обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_11 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останній основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Разом із тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_11 злочину, дані про особу останньої, зокрема її вік та наявність на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_11 положення ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченої ОСОБА_11 та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

Також, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2021 ОСОБА_18 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 45 400 грн., яка 27.10.2021 внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві, у зв`язку з чим ОСОБА_18 28.10.2021 звільнено із Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинувачену ОСОБА_18 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останньою не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_19 , після набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_18 , у вигляді застави з покладеними обов`язками, до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.
Заставу визначену ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2021 у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., внесену 27.10.2021 за обвинувачену ОСОБА_18 , заставодавцем ОСОБА_19 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві, повернути заставодавцю ОСОБА_19 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази по справі, а саме:
-предмети крадіжки, залишити за належністю ТОВ «Сільпо-Фуд»;
-оптичні диски з відеозаписами, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1