Справа № 524/3573/22
Провадження 1-кп/524/431/22
УХВАЛА

04.08.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 26.04.2022 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
04.08.2022 року до канцелярії Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту, в якому він зазначає, що до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 26.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який було складено старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_8 та затверджено прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 . Вважає, що обвинувальний акт відносно його підзахисної ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Обвинувальний акт на думку захисника не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме невірно встановлено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Так, відповідно до ст.314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Також, частиною другою даної статті передбачено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Так, відповідно до ст. 291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Під час розгляду цього клопотання захисник вважає доцільним акцентувати увагу суду на такі обставини.
27.06.2022 року його підзахисній, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, після отримання підозри, старшому слідчому відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_8 стороною захисту було подано клопотання про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст.221 КПК України.
Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, захисником було заявлено клопотання про необхідність проведення додаткових слідчих дій на стадії досудового слідства, зокрема направлення запиту до КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване ШРБУ», проведення додаткового огляду місця події, допиту судового експерта та призначення за результатами вказаних дій додаткової експертизи. При цьому, отримання слідчим клопотання підтверджується його особистим підписом на його екземплярі та копія вказаного клопотання для відома направлена захисником також і процесуальному керівнику прокурору ОСОБА_3
29.06.2022 року ним, адвокатом ОСОБА_7 було отримано постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, з наступних підстав:
- Під час досудового слідства не виникає необхідності долучення додаткових довідок для підтвердження наявності дорожнього знака 3.29 «обмеження швидкості руху до 30 км/год.», оскільки вказаний знак не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
- Дорожній знак 3.29 «обмеження швидкості руху до 30 км/год.» зафіксований в протоколі огляду місця ДТП, а тому проводити додатковий огляд місця події з метою повторного фіксування знаку недоцільно.
- Запитання, заявлені в клопотанні захисника виходять за межі роз`яснення висновку та дані питання повністю досліджені під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.
- Виконання водієм ОСОБА_5 маневру обгону підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження у сукупності (показаннями свідка, протоколом огляду відеозапису камери відеоспостереження та протоколом огляду місця події).
- Під час досудового розслідування проводились головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень та криміналістичних досліджень транспортних засобів НДЕКЦ МВС, а тому ставити під сумнів висновки проведених судових автотехнічних експертиз не має жодних підстав.
Не погодившись із постановою слідчого сторона захисту на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України оскаржила відповідне рішення слідчого до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. При цьому, на момент подання скарги на постанову слідчого, за інформацією останнього, матеріали кримінального провадження в суд передані не були.
Однак, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2022 року по справі №524/2388/22 було повернуто скаргу заявнику, оскільки згідно ухвали судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04.07.2022 року призначено підготовче засідання у кримінальному провадженні відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК У країни.
Захисник зазначає, що у клопотанні від 28.06.2022 року, заявленому адвокатом в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 (заявленому після ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №0000493 в порядку ст. 221 КПК України, тобто до розкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України) на думку захисника було виявлено ряд недоліків досудового слідства.
По-перше, відповідно до вихідних даних у постанові про призначення судової автотехнічної експертизи від 11.05.2022 року слідчим не зазначається про надання експерту відеозапису дорожньо-транспортної пригоди з камер зовнішнього відеоспостереження. При цьому, у самому висновку експертизи також відсутня будь-яка інформація про дослідження відеозаписів при його складанні.
По-друге, у вихідних даних слідчим на думку захисника безпідставно вказано про виникнення ДТП в зоні дії знаку 3.29 «обмеження швидкості руху до 30 км/год.», проте у матеріалах досудового слідства відсутні будь-які докази, підтверджуючі зону дії вказаного знаку.
Крім того, вказаний дорожній знак, встановлено біля пішохідного переходу та відстань від пішохідного переходу до перехрестя, на якому сталося ДТП експертом не досліджувалась, як і не досліджувалось наявність чи відсутність перевищення швидкості руху учасників ДТП.
По-третє, у висновку експертизи відсутня будь-яка інформація про наявність третього автомобіля та його дії чи бездіяльність під час виникнення ДТП. В поясненнях свідка - водія автомобіля Ніссан Патрол вказано про здійснення водієм ОСОБА_5 обгону його транспортного засобу та наступне здійснення ним гальмування при наближенні до перехрестя автомобіля БМВ, проте вказані дані експертом не досліджувались (про вказані обставини в експертизі не зазначено).
Вищевказані обставини на думку захисника вказували не неповноту експертного дослідження та вимагали проведення допиту експерта-автотехніка на досудового розслідування (враховуючи, що ним не досліджувались відеозаписи). Крім того, потребувало надання експертом відповідних роз`яснень по його експертного висновку, зокрема щодо «обгону» автомобіля Ніссан підозрюваною, про який у висновку відсутня будь-яка інформація, як і відсутні будь-які дані про дорожню розмітку в зоні «обгону» (п. 1.5. розділу п.34 ПДР України) та елементи проїжджої частини (зокрема знак 3.29 «обмеження швидкості руху до 30 км/год.»), якщо експерт вказує саме на здійснення обгону ОСОБА_5 .
Крім того, на думку захисника необхідним є проведення додаткового огляду місця події, для встановлення даних про дорожню розмітку в зоні «обгону» (п.1.5. розділу 34 ПДР України) та елементи проїжджої частини (зокрема знак 3.29 «обмеження швидкості руху до 30 км/год.»), якщо експерт вказує саме на здійснення обгону ОСОБА_5 .
Крім того, на думку захисника потрібна додаткова експертиза за результатами допиту експерта, витребування інформації та проведення додаткового огляду місця події. Додаткова експертиза на думку захисника необхідна саме для можливості з`ясування наступних питань:
-Чи здійснювала підозрювана ОСОБА_5 обгін чи випередження автомобіля Ніссан?
-Чи перебував автомобіль Черрі під час частковою виїзду на зустрічну смугу в зоні дії розмітки 1.1. розділу 34 ПДР У країни?
Без встановлення вищевказаних обставин на досудовому слідстві на думку захисника неможливо вказувати на виконання стороною обвинувачення положень ч. 2 ст. 9 КПК України щодо об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин події та вказувати на наявність вини його підзахисної.
Отже, відмова слідчого у задоволенні клопотання на думку захисника є необгрунтованою та безпідставною, а скарга на рішення слідчого фактично не розглянута.
Постанова Верховного Суду України по справі № 5-328кс16 від 24.11.2016 року, аналіз п.5 ч.2 ст.291 КПК України свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення. При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Частина 4 статті 110 КПК України містить вичерпне понятя такого документу, як обвинувальний акт. Зокрема визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Обвинувальний акт має містити, відповідно до частини 2 статті 291 КПК України - найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство): анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство): прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального, правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування), дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, і ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак. Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації права обвинуваченого на захист та для дослідження обставин вчиненого кримінальною правопорушення в суді.
Захисник зазначає, що пунктом 10 постанови Пленуму Верховною Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24 жовтня 2003 року № 8 визначено що суди повинні вимагати від органів досудовою слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Такий принцип закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення міг бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Захисник вважає доцільним зазначити, що питання форми та змісту обвинувального акта регулюється ст.ст.109, 1 10. 291 КПК України. На думку захисника, в даному випадку існує порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що на думку захисника є неприпустимим.
З урахуванням викладенного захисник просить суд повернути обвинувальний акт від 28.06.2022 року в кримінальному провадженні №0000493 відносно обвинуваченої ОСОБА_5 прокурору, який направив його до суду, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.
Суд вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання , прокурора, представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , які заперечують проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 ч.2 КПК України , а прокурором викладені фактичні обставини кримінального правпорушення , які він вважає є встановленими , обвинувачену ОСОБА_5 , яка підтримує клопотання свого захисника ОСОБА_7 , просить суд повернути обвинувальний акт прокурору, вважає , що клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 291 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України суд вважає відповідає вимогам ст.291 КПК України , так як в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими , зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення. Суд вважає органами досудового розслідування , а саме слідчим пред,явлене ОСОБА_5 обвинувачення є конкретним за змістом, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.291, 314 ч.3 п.3 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000493 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України прокурору відмовити .
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_9