Справа №: 486/1046/19 Провадження № 1-кп/486/20/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Южноукраїнського міського суду Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000375 від 07.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
дружини померлого потерпілого ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту обвинувачується в тому, що 07.06.2019 року близько 00:30 хвилин в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин, які раптово виникли через сварку, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який є його відчимом. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та розуміючи, що об`єктом його злочинного посягання є здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , який перебував в інвалідному візку, підійшов до останього та наніс правим кулаком декілька ударів потерпілому в ділянку лівої частини обличчя та лівого ока, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин у ділянці лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Органами досудового розслідування діяння ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Суд тривалий час розглядав справу у зв`язку з тим, що адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області не забезпечувала суддю секретарем судового засідання. З приводу цієї ситуації суддя неодноразово зверталася до ВРП, Ради суддів України та ДСА України. Крім того, справа не розглядалася через тривалу хворобу судді та неодноразову неявку в судове засідання учасників процесу.
14 червня 2022 року старший прокурор групи прокурорів ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000375 від 07.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, але не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, просив провадження у кримінальному провадженні закрити.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження та просив суд закрити кримінальне провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, так як помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_1 , виданим Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №233 ( т. №1, а.с. 49).
Дружина потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечувала проти закриття кримінального провадження.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Розглянувши клопотання сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.
З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.
Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:
- притягнення особи як обвинуваченого;
- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).
Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.
Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).
Згідно із частиною 2 статті 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 07.06.2019 року, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафа до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності.
Невизнання вини ОСОБА_3 не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку.
Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявсґ від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).
Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.
Цивільний позов - відсутній.
Судові витрати відсутні.
Речові докази - відсутні.
Керуючись ст, 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Южноукраїнського відділення Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000375 від 07.06.2019 року у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у кримінальному проваджені №0000375 від 07.06.2019 року, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000375 від 07.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1