Справа № 344/366/19
Провадження № 11-кп/4808/409/22
Категорія ст. 197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000398 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою встановити розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вказує на те, що розмір застави визначений судом є завідомо надмірним для нього та не враховує його майновий та сімейний стан, а саме те, що він тривалий час не працює, власних заощаджень не має, із близьких родичів у нього є лише матір, яка також не володіє необхідними грошовими коштами.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 вересня 2022 року включно.
Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпеченості дієвості кримінального провадження. При цьому, суд зазначив, що 29 грудня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 168160 грн. Обґрунтованих підстав для перегляду визначеної суми застави в сторону зменшення суд не вбачає.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку письмового провадження.

Захисник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце апеляційного розгляду, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подала.

Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не просив здійснювати розгляд такої у його присутності, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження за його відсутності, що узгоджується із положеннями частини 4 статті 422-1 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений в апеляційній скарзі висловив свою незгоду з ухвалою суду, якою йому продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в частині визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду відповідає цим вимогам, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатися відомостями про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, врахувавши вказані норми закону, особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, правомірно визначив заставу у розмірі 168160 грн, оскільки такий розмір застави належним чином забезпечить виконання останнім покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для обвинуваченого суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим колегія суддів приходить висновку про необґрунтованість апеляційних вимог обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись вимогами ст. 182, 376, 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001030 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4