Дата документу 07.04.2022
Справа № 334/7789/20
Провадження № 1-кп/334/284/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження 1-кп/334/557/21 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.02.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України, засуджений до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Умовно достроково звільнений з Микитінської ВК №87 23.08.2013 року - не відбутий строк покарання 2 роки 7 місяців 4 дні;

10.01.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України, засуджений до штрафу у розмірі 850 гривень. Знятий з обліку 13.09.2018 року по відбуттю покарання;

08.08.2019 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України, засуджений до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 року ОСОБА_4 було скасовано звільнення від відбування покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року, та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03 листопада 2020 року, приблизно з 05:00 по 05:40 годину, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та мету наживи, відкрив люк кабельного колодязю, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 14, та проник до підземної кабельної каналізації АТ «Укртелеком», де умисно, за допомогою ножівки обрізав та викрав кабелі телефонного зв`язку марки ТПП 200x2x0,4 довжиною 2 метри, вартістю 553, 34 грн., ТПП 200х2х0,4 довжиною 45 метрів, вартістю 6 210, 00 грн., та ТПП 100x2x0,4 довжиною 63 метрів, вартістю 9 384, 00 грн., чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 15 457,34 грн.

Після чого був затриманий співробітниками охоронного підприємства та переданий співробітникам поліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 , спочатку, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що неофіційно працює на метало прийомці, 03 листопада 2020 року він повертався з роботи, в районі вул.Ладозька побачив впродовж забору два кабелі, вирішив їх переховати, та перетягнути у кущі. До кабельного колодязю він не спускався. В цей момент приїхала охорона, яка викликала співробітників поліції, які його допитали. Згодом обвинувачений змінив свою позицію, зазначив, що вину не визнає, оскільки, інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані письмові докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні - доведеною.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що він працював у групі реагування в охоронному холдингу «Славутич». Під час несення служби, точну дату не пом`ятає, у нічний період часу, від оператора поступила інформація, що здійснений обріз телефонного кабелю по АДРЕСА_2 . З напарником виїхали по зазначеній адресі. За метрів 200 до місця обрізу зупинилася та пішли пішки. Почули удар кришки люка об землю та пішли на звук. Побачили чоловіка, який побіг від них. Вони з напарником почали його наздоганяти. Через 2-3 будинки вони наздогнали чоловіка ним виявився обвинувачений. Він пояснив, що шукав «закладку», до люку він не спускався. Вони його затримали та разом повернулися до люку. Через пару хвилин під`їхали співробітники поліції. Через 15-20 хвилин к співробітникам поліції підійшов хлопець, почав їх питати, що трапилось, через деякий час він пішов.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що він неофіційно працював вантажником у кіосці. 03.11.2020 року приблизна о 4 годині ранку він йшов на роботу по вулиці Ладожська та побачив, що поблизу будинку 14А із каналізаційного люку вилазів чоловік. Чоловік був він нього на відстані приблизно 50 метрів, середнього зросту, з шапкою на голові. Чоловіка він впізнати не зможе, оскільки його не запам`ятав. Він пройшов мимо чоловіка та направився до роботи. Кіоск, де він працював, знаходиться за 300 метрів від місця події. Коли прийшов на роботу, вирішив повернутися на місце де бачив чоловіка. Коли підійшов до люку побачив двох співробітників поліції, повідомив їх, що бачив чоловіка, який вилазив з люку, і надав їм свої анкетні дані. Через деякий час його визвали до відділку поліції де він надав свої пояснення.

Крім цього, вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення у судовому засіданні, а саме:

Відомостями з протоколу огляду місця події від 03.11.2020 року, в ході якого було оглянуто ділянку відкритої місцевості, яка знаходиться на приблизній відстані 30 метрів від будинку, за адресою АДРЕСА_3 , де серед іншого було виявлено два фрагменти кабельнопровідної продукції приблизно 97м та 54 м; порожня чорна сумка, чорна сумка із інструментом, чорна шкіряна сумка, фрагмент кабельнопровідної продукції з колодязя №1, та фото таблицею до протоколу ОМП від 03.11.2020 року.

Відомостями з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 03.11.2020 року, згідно з яким було затримано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання у останнього вилучено жилетку синього кольору з боковими карманами з нальотом бруду, та штани-джинси сірого кольору з нальотом бруду.

Відомостями з протоколу огляду речей від 04.11.2020 року, вилучених в ході огляду місця події від 03.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: фрагменту кабельопровідникової продукції 97 м., фрагмент кабельпровідникової продукції 54 м., червона сумка, синя сумка, чорна сумка з інструментами, та шкіряна сумка гр. ОСОБА_4 та фототаблицею до нього.

Відомостями з протоколу огляду речей від 04.11.2020 року, вилучених під час затримання ОСОБА_4 03.11.2020 року а саме: жилетка синього кольору з боковими карманами, джинси сірого кольору та фототаблицею до нього.

Висновком експерта № 3-1163 від 25.11.2020 р. на підставі даних судової експертизи експерт дійшов до наступних висновків:

Сліди відокремлення, на фрагменті кабелю вилученому 03.11.2020 року при огляді місця події кабельного колодязя за адресою: АДРЕСА_2 , не придатні для встановлення групової належності слідоутворючого знаряддя.

Фрагмент кабелю, вилучений 03.11.2020 року при огляді місця події кабельного колодязя за адресою: АДРЕСА_2 , відокремлений шляхом перерізу знаряддям, що має дві робочі частини які рухались по колу з тисненням на поверхню кабелю з частковими розривами.

Фрагмент кабелю, вилучений 03.11.2020 року при огляді місця події кабельного колодязя за адресою: АДРЕСА_2 , відокремлений не монтировкою, не слюсарним молотком, не трьома будівельними ножами, не трьома зубилами, не частиною секатора, не металевим стрижнем, не гайковим ключем, вилученими 03.11.2020 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а іншим знаряддям(ми), а відповісти на питання чи залишені сліди відокремлення наданим на дослідження кабелерізом, не є можливим внаслідок не придатності слідів для ідентифікації слідоутворючого знаряддя та встановлення групової належності слідоутворючого знаряддя.

Відомостями з протоколу огляду предмету від 06.12.2020 року, а саме: фрагменту кабелю ТПП 100Х2х0,4 довжиною 2 метри; двох фрагментів кабелю ТПП 100Х2х0,4 довжиною 63 метри та 45 метрів та фототаблицею до нього.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Статтею 95 КПК України визначено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Ч.4 ст. 95 КПК України, визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно з відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 грудня 2020 року: «Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_7 попередньо з`ясованого, чи може він впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачив цю особу. На запитання слідчого свідок ОСОБА_7 відповів: що зможе впізнати чоловіка, який 03.11.2020 вилазив з кабелем в руках з колодязю по вул.Ладозький в м.Запоріжжі. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_7 заявив, що на фото №3 впізнає чоловіка, якого бачив 03.11.2020 року в ранковий час, який вилазив з кабелем у руках з колодязю. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу: за сукупними рисами обличчя, формою очей, вух, носа.» Згідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото №3 зображений ОСОБА_4 .

Проте при допиті свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні, останній пояснив, що бачив поблизу будинку АДРЕСА_2 як із каналізаційного люку вилазів чоловік. Чоловік був від нього на відстані приблизно 50 метрів, середнього зросту, з шапкою на голові. Чоловіка він впізнати не зможе, оскільки його не запам`ятав.

Таким чином, вказаний доказ містить неузгодженості з показаннями цього свідка, наданими під час допиту в судовому засіданні в частині впізнання обвинуваченого.

Виходячи з цього, суд вважає, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 грудня 2020 року є неналежним доказом.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднаному з проникненням до сховища повністю доведена «поза розумним сумнівом».

Судом уточнені викладені в обвинуваченні обставини, за яких ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчиненого кримінального правопорушення.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_4 , після вчинення кримінального правопорушення, був затриманий співробітниками охоронного підприємства та переданий співробітникам поліції, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 .

Дане уточнення, на думку суду, відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 частини третьої статті 374 КПК України, а саме, - у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому таке уточнення формулювання обвинувачення не є зміною висунутого обвинувачення, яким обмежений суд відповідно до частин першої та третьої статті 337 КПК України чи виходом за його межі, оскільки під час змін формулювання не відбулось зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, та не встановлено нових фактичних обставин кримінального правопорушення, зміни яких властиві лише стороні обвинувачення - прокурору.

Таким чином, аналізуючи всі здобуті докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Позиція ОСОБА_4 щодо не визнання провини є спробою уникнення від відповідальності.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням до сховища.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, на диспансерному обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня» не перебуває. Перебував під спостереженням нарколога з 15.10.2020 року. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання психостимуляторів, алкоголю, канабіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками. За допомогою не звертався.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 був засуджений 08.08.2019 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст..75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, в подальшому Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 року ОСОБА_4 було скасовано звільнення від відбування покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року, та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, остаточне покарання підлягає призначенню на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2019 року з урахуванням ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) день.

На підставі ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення обвинуваченого підлягає заліку в строк призначеного покарання за правилами, передбаченими в ч.1 ст.72 КК України, день за день.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта:

(висновок експерта №3-1163 від 25.11.2020) у сумі 980,70 гривень.

Речові докази:

фрагмент кабельнопровідникової продукції 97 м.; фрагмент кабельнопровідникової продукції 54 м. передати ЗФ ПАТ «Укртелеком».

порожню червону сумку, порожню синю сумку, чорну сумку з інструментами, чорну шкіряну сумку, жилетку синього кольору з боковими карманами, штани (джинси) сірого кольору повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1