Справа № 363/1231/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/595/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06липня2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2021 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції до 01.07.2020) та призначено їй покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тис. сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
Стягнуто із обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 217620 грн. 81 коп. та 50000 грн. моральної шкоди.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 24.01.2019 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_7 керувала на підставі наявності при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , технічно справним автомобілем марки «FORD EDGE» реєстраційний номер НОМЕР_2 і здійснювала рух по автодорозі сполученням «Київ-Вишгород-Десна» в м. Вишгород Київської області з боку вул. Шолуденка у напрямку с. Хотянівка Вишгородського району Київської області. На шляху прямування, рухаючись на ділянці автодороги, що має сніжний накат з вдома коліями асфальтованого покриття, поблизу будинку № 205 по вул. Парусної в м. Вишгород Київської області, ОСОБА_7 , діючи необережно - проявляючи злочинну недбалість, діючи в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, з урахуванням дорожньої обстановки, не вибрала безпечну швидкість руху транспортного засобу, що дозволяє мати змогу постійно контролювати його рух, а так само безпечно керувати ним, не впоралась з його керуванням, виїхала правими колесами на праве узбіччя, внаслідок чого керований нею автомобіль занесло на зустрічну смугу де відбулось зіткнення з автомобілем марки SUZUKI SX 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водію автомобіля марки SUZUKI SX 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені наступні тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати частково, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом на 1 (один) рік.

В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що суд в порушення вимог норм чинного кримінального процесуального закону, безпідставно призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців, оскільки воно не відповідає положенням Загальної частини КК України, вважає, що останній має бути призначено додаткове покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців скасувати, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 91846 грн. 63 коп. та 50 000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позов залишити без задоволення.

В обґрунтуванні вказує, що вирок в частині призначеного судом додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців є занадто суворим та невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, зазначає, що вчинений обвинуваченою злочин відноситься до нетяжких злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, через застосування до обвинуваченої такого виду додаткового покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами, не зможе реалізувати пропозицію щодо її працевлаштування на роботу торговим представником, обвинувачена розлучена та має скрутне матеріальне становище.
Апелянт також не погоджується з вироком суду в частині часткового задоволення цивільного позову, та вказує, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченої ОСОБА_7 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та з урахуванням того, що трирічний строк звернення до страхової компанії із заявою про виплату відшкодування не закінчився, відшкодування завданої цивільному позивачу майнової та моральної шкоди внаслідок його лікування, повинно здійснюватись в межах страхового ліміту за рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», тому у суду були відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошових коштів у відшкодування матеріальних витрат, а саме в частині стягнення коштів на придбання ліків, витрат на операцію у розмірі 23774 грн. 18 коп., вартість пошкодженого автомобіля у розмірі 189846 грн. 63 коп. (згідно висновку експертного дослідження №61/5-19 від 14.05.2019 року) та 4000 грн. - вартість проведеного дослідження, як доведене в судовому засіданні належними доказами (висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, квитанцією від 06.05.2019 року та чеками з аптек про придбання ліків, тощо.) в розмірі 217620 грн. 81 коп..
За розрахунком апелянта, стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягають грошові кошти по відшкодуванню вартості пошкодженого автомобіля у розмірі (189846 грн. 63 коп. - 100000, 00 грн. (ліміт відповідальності за полісом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») - 2000 грн. (франшиза) 4 4000 грн. (вартість проведеного автотоварознавчого дослідження не покрита лімітом відповідальності за полісом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») = 91846 грн. 63 коп. (різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування) та 50 000 грн. моральної шкоди. Цивільний позов в частині стягнення коштів з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 на придбання ліків, витрат на операцію у розмірі 23774 грн. 18 коп. слід залишити без задоволення, оскільки сума витрат потерпілого в розмірі 23774 грн. 18 коп. покривається полісом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 200 000 грн.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , - представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та немотивованими, а рішення суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду обвинуваченою ОСОБА_7 подано клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у якому вона просить скасувати вирок та звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000085 від 24 січня 2019 року закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду на підтримку заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст.284-288 КПК України).
Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинене 24 січня 2019 року. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції її дії кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відповідно до чинної ст.12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких.
Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Чинні положення п.2 ч.1 ст.49 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло три роки, обвинувачена протягом цього періоду не ухилялася від слідства або суду, вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, не вчинила нового кримінального правопорушення та висловила згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності, вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання та звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї.

Доводи апеляційних скарг не підлягають вирішенню у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
На підставі ст.49 КК України, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.
Кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: