Справа № 145/1880/20
Провадження №1-кп/145/58/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000171, відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином України, уродженцем м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
25 жовтня 2020 року близько 23 години ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Нагірній в смт Сутиски Вінницької області, побачив вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ-554», державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , який знаходився позаду території домогосподарства АДРЕСА_2 . Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_5 , переконався, що за ним та його діями ніхто не спостерігає.
В подальшому маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 , перебуваючи з лівого боку автомобіля, біля сходинки до дверей салону, відігнув металевий дріт і відкрив металеві дверцята та таким чином проник до сховища акумуляторної батареї автомобіля, в результаті чого, застосовуючи фізичну силу, руками витягнув та таким чином викрав акумуляторну батарею марки "ВOSCH" моделі «ТЕ 077» в корпусі сірого кольору з напругою 12 V, пусковим струмом 1050 А, яка перебувала у технічно справному стані.
Відповідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 299 від 09.11.2020, ринкова вартість технічно справної, бувшої у використанні акумуляторної батареї марки "ВOSCH" становить 682 грн. 80 коп.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції.
ОСОБА_5 дав показання, що дійсно 25 жовтня 2020 року пізно ввечері по вул. Нагірній в смт Сутиски, позаду домогосподарства №8, він побачив вантажний автомобіль «ЗИЛ ММЗ-554», підійшов до нього, руками витягнув та викрав акумуляторну батарею "ВOSCH".У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану із проникненням у сховище.
Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 (раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, запевнення в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення; обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: акумуляторну батарею марки "ВOSCH" в корпусі сірого кольору, повернуту ОСОБА_6 під розписку, залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_7