Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/920/22
Провадження № 1-кс/382/38/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року м. Яготин

Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Яготинського РВ національної поліції України в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Яготинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Яготинського РВ національної поліції України в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 .
Дослідивши скаргу, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно із положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування врегульовано гл. 26 КПК України.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в п. 24 рішення по справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року вказав, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Таким чином, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.
З урахуванням цього, слід застосовувати аналогію закону на підставі ст. 7 КПК України і враховувати положення ч. 1 ст. 21 КПК України про те, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Зі змісту положень норм статей глави 26 розділу ІІІ КПК України випливає, що територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не визначено.
Однак, відповідно до норм КПК України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року). Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 04.06.2010 року, відповідно до якого, місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.
Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року).
Така ж позиція щодо територіальної підсудності міститься і у листі Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 176/0/158-21 року від 16 березня 2021 року, в якому зазначено, що під час визначення територіальної підсудності відповідного органу досудового розслідування Національної поліції необхідно керуватись вимогами кримінального процесуального законодавства та відповідними положеннями законодавства, яке визначає правовий статус та структуру правоохоронного органу, до складу якого мають входити відповідні органи (підрозділи) досудового розслідування.
Згідно із Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» від 03 листопада 2020 року, № 950-IX, який набрав чинності 10 грудня 2020 року, Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено п. 3-1 такого змісту: «3-1. До набрання чинності законом України, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 01 січня 2022 року».
Законом України "Про внесення зміни до пункту 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів" від 16.11.2021 року № 1874-IX у пункті 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) цифри і слова "1 січня 2022 року" замінено цифрами і словами "1 січня 2023 року".
У випадку не створення в територіальному (відокремленому) підрозділі (управлінні/відділ/відділенні) Національної поліції відповідного (відокремленого) органу досудового розслідування слідчі Національної поліції мають звертатись не до тих місцевих судів, у межах територіальної юрисдикції яких розташовані службові приміщення Національної поліції в адміністративних будівлях, а до тих місцевих судів, у межах територіальною юрисдикції яких розташовані територіальні підрозділи Національної поліції, в яких створені відповідні (відокремлені) органи досудового розслідування.
Внаслідок реформування органів поліції, що відбулось на початку 2021 року, було змінено структуру територіальних підрозділів Головного управління поліції в Київській області.
Згідно офіційних даних /офіційний сайт Національної поліції України /https://kv.npu.gov.ua/about/struktura/struktura/ у Київській області створено сім районних управлінь поліції, серед яких Бориспільське районне управління поліції ГУ НП в Київській області, до складу якого входять два відділення поліції, у тому числі відділення поліції № 2 (м. Яготин).
Водночас, у складі Відділення поліції № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області відсутній слідчий підрозділ.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Пунктом 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 року № 298, визначено реєстраторами Реєстру досудових розслідувань: - прокурорів, у тому числі керівників органів прокуратури; - керівників органів досудового розслідування; - керівників органів дізнання; - слідчих органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективів підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; - дізнавачів підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).
Як вбачається з поданої скарги, вона подана на бездіяльність слідчого Яготинського РВ національної поліції України в Київській області. Однак, у м. Яготин фунціонує Відділення поліції № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, у якому відсутній слідчий підрозділ.
Разом з тим, враховуючи, що слідчий відділ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розташований на території, яка не відноситься до територіальної юрисдикції Яготинського районного суду Київської області, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Яготинського районного суду Київської області.
Заяви, клопотання, скарги у кримінальних провадженнях на стадії досудового розслідування, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності, не вирішуються шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.
При цьому, ст. 34 КПК України суди не наділено повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу.
При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи, що скаргу подано на бездіяльність слідчого Яготинського РВ національної поліції України в Київській області, натомість в межах територіальної юрисдикції Яготинського районного суду Київської області відсутній такий орган досудового розслідування, як слідче відділення (слідчий підрозділ), враховуючи, що КПК України не зобов`язує слідчого суддю кваліфікувати правопорушення на цій стадії розгляду (розгляду скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР), приймаючи до уваги, що у складі Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Національної поліції України в Київській області відсутній слідчий підрозділ, а також враховуючи вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, суд вбачає підстави для застосування норми п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України щодо повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді.
Ураховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно повернути особі, яка її подала, що не позбавляє останню права на звернення до відповідного слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Керуючись ст. 304 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Яготинського РВ національної поліції України в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1