ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7317/19 Номер провадження 11-кп/814/2116/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю : прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)
та його захисника ОСОБА_8 ( відеоконференція),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження внесеному до ЄРДР за № 0001423 від 03.09.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2022 року задоволено клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001423 від 03.09.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України .

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 07 жовтня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

В клопотанні захисника, адвоката ОСОБА_10 , - відмовлено.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд зазначив, що обвинувачений ОСОБА_1 може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію і має кошти для переміщення країною, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, вказані обставини, у їх сукупності, незважаючи, що він вважається таким, що не має судимостей, дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1,5 частини 1 ст. 177 КПК України, тому суд не вбачав підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується разом з іншими особами у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд в оскаржуваній ухвалі помилково вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 187 КК України, що може свідчити про відсутність розуміння суду обсягу обвинувачення.

Суд першої інстанції посилається на те, що на даній стадії процесу суд позбавлений можливості дати оцінку доводам обвинуваченого та захисника, але навіть не призначає справу до слухання у підготовчому судовому засіданні в порушення п. 1 ст. 314 КПК України.

Вказує, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та інших осіб вже фактично було розглянуто Люботинським міським судом Харківської області, були допитані всі свідки, долучені всі докази та суд фактично дійшов до судових дебатів, матеріали справи містять 10 томів , тому посилання суду на недостатність матеріалів є необгрунтованим, а не призначення справи у підготовчому судовому засіданні порушує права підзахисного. За об`єктивних обставин (суддя ОСОБА_11 , що розглядала дану справу подала відповідну заяву та пішла у відставку). Справу було передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області за цих підстав. Такі обставини склалися з об`єктивних причин, не з вини чи за клопотанням обвинуваченого. Посилається, що за 3 роки, жодного разу розгляд кримінального провадження не відкладався з вини обвинуваченого, розгляд даної справи затягується на невизначний час, внаслідок чого нівелюються права ОСОБА_7 та він весь цей час, вже 3 роки 2 місяці перебуває в умовах СІЗО фактично відбуваючи покарання за відсутності обвинувального вироку.
Зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та місце проживання, приміщення є його власністю, має дітей, онуків, цивільну дружину, працював тренером з футболу, організовував змагання, має позитивну характеристику з місця реєстрації та правоохоронних органів, раніше не судимий, за останні, понад 5 років жодного разу не притягався до кримінальної чи іншої відповідальності.
Крім того, вказує, що стан здоров`я підзахисного, який і до потрапляння у СІЗО був незадовільним, ОСОБА_7 є інвалідом 3-ї групи пожиттєво, а наразі погіршився у зв`язку з незадовільними умовами тримання у ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Захисник посилається, що 17.02.2022 до приміщення суду двічі викликали швидку допомогу, а після засідання одразу було госпіталізовано до лікарні з діагнозом набряк легенів, гіпертонічний криз, у лікарні ОСОБА_7 перебував більше тижня. Зазначає, що ОСОБА_7 має одну легеню, мав хірургічні втручання,- лівостороння пульмолектомія, хворіє на артрит лівого голіностопного суглобу, емфізему правої легені, хронічний бронхіт, ІБС-атеросклеротичний кардіосклероз.
Суд першої інстанції помилково вказує на обґрунтованість підозри на четвертому році слухання справи та наявність ризиків, які могли б існувати на початку її слухання.
Позиція учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з підстав наведених у ній.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд з`ясував, що ОСОБА_7 висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при наявності яких приймалося рішення про застосування запобіжного заходу, не змінились, дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію і має кошти для переміщення країною, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, вказані обставини, у їх сукупності, незважаючи, що він вважається таким, що не має судимостей, дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд обґрунтовано не вбачав підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, та продовжив строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Під час розгляду даного клопотання до суду не було надано відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України Не надано таких і апеляційному суду.
За таких обставин твердження апелянта про необґрунтованість клопотання та відсутність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Дані про особу обвинуваченого враховані судом при продовженні запобіжного заходу, як і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та місце проживання, приміщення є його власністю, має дітей, онуків, цивільну дружину, працював тренером з футболу, організовував змагання, має позитивну характеристику з місця реєстрації та правоохоронних органів, раніше не судимий, за останні, понад 5 років жодного разу не притягався до кримінальної чи іншої відповідальності позитивно характеризують обвинуваченого, однак, оцінюючи ці дані про особу в сукупності із іншими обставинами, як того вимагає закон, вони вочевидь не є такими, що істотно знижують ризики, які суд визнав доведеними, а тому не можуть бути безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом клопотання прокурора щодо ОСОБА_7 , які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Апеляційним судом встановлено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується за ч. 3 ст. 187 КК України. Таким чином доводи апеляційної скарги щодо безпідставного зазначення слідчим суддею у мотивувальній частині ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, заслуговують на увагу, а тому підлягають виключенню в порядку ст. 404 КПК України .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, а саме до 07 жовтня 2022 року включно, без визначення розміру застави без змін.

В порядку ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .