Провадження №1-кп/761/391/2022
В И Р О К
іменем України

06 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
обвинуваченого ОСОБА_17
захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004324 від 11.04.2017 року, щодо

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.)17.07.2012 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від за ч. 2 ст. 286 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільненого з місць позбавлення волі 29.05.2014 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 4 місяці 19 днів;
2.)07.04.2017 вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 353; ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 153; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 127 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

органом досудового розслідування ОСОБА_17 обвинувачується в тому, що 11 квітня 2017 року, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні корпусу №5 для тримання неповнолітніх в загальному коридорі дворів для прогулянок, що знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська 13, поруч із вхідними дверима до прогулянкового дворику №41, вступив у словесний конфлікт з наглядно знайомим йому слідчо-заарештованим ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В результаті словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_17 , виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_21 тяжких тілесних ушкоджень.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , 11 квітня 2017, приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні корпусу №5 для тримання неповнолітніх, в загальному коридорі дворів для прогулянок, що знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор», розташованому за адресою: м. Київ, Дегтярівська, 13, поруч із вхідними дверима до прогулянкового дворику, маючи значну перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчиняємого ним діяння, силу свого удару, та у зв`язку з цим необхідність діяти з більшою обачністю, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наблизився до потерпілого спереду та обома своїми руками, взявши його за одяг, в районі правого та лівого плечей, штовхнув у напрямку стіни. Внаслідок умисних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_21 вдарився потиличною ділянкою голови та тулубом об стіну й втративши рівновагу опинився в положенні сидячи, схилившись на правий бік. Продовжуючи свої дії, 11 квітня 2017 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні корпусу №5 для тримання неповнолітніх, в зальному коридорі дворів для прогулянок, що знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, поруч із вхідними дверима до прогулянкового дворику № 41, ОСОБА_17 наблизився до ОСОБА_21 , який в цей час перебував у положенні сидячи схлившись на правий бік та не міг чинити активний фізичний опір, діючи умисно, з метою настання злочинного наслідку у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, маючи значну перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчиняємого ним діяння, силу свого удару, та у зв`язку з цим необхідність діяти з більшою обачністю, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наблизився до ОСОБА_21 , обома своїми руками взяв останнього за одяг, в районі правого та лівого плечей, штовхнув у напрямку стіни, внаслідок чого останній вдарився потиличною ділянкою голови та тулубом об стіну та знову опинився в положенні напівлежачи на правому боці.
Своїми умисними діями ОСОБА_17 спричинив ОСОБА_21 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 916/2 від 25.05.2017, тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть.
Таким чином, ОСОБА_17 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тим самим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.121 КК України.

ОСОБА_17 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та зазначив, що він перебував в приміщенні корпусу №5 для тримання неповнолітніх, в загальному коридорі дворів для прогулянок, що знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та біля виходу підмітав недопалки. В цей час до нього наблизився ОСОБА_21 та в грубій формі попросив прискоритись, у зв`язку із чим між ними виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_21 замахнувся до нього, намагаючись нанести йому удар, від якого він відхилився, і у відповідь відштовхнув останнього від себе. ОСОБА_21 , втративши рівновагу опинився в положенні сидячи біля стіни, схилившись на правий бік. Після чого, вони продовжили виясняти стосунки словесно. Він взяв пляшку з водою та полив на ОСОБА_21 . Ударів жодних, крім вказаного поштовху він ОСОБА_21 не наносив, останній був при пам`яті, розмовляв та коли його забирали працівники Київського слідчого ізолятору, він бачив, як ОСОБА_21 , намагався підвестися. Вважає, що від його поштовху у ОСОБА_21 не могли утворитись тілесні ушкодження від яких він помер. Останній не видавав будь яких ознак наявності у нього тяжких тілесних ушкоджень. Він розмовляв, намагався встати, не скаржився на біль. У подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_21 помер. Від інших ув`язнених, зокрема ОСОБА_22 , ОСОБА_23 йому пізніше стало відомо, що ОСОБА_21 , на ношах засуджені з господарчої обслуги намагалася знести по сходах, де він впав. Вказав, що у коридорі на той час були він, ОСОБА_21 та черговий інспектор ОСОБА_24 , який і був очевидцем цієї події. Крім того, ОСОБА_25 знаходився у прогулянковому дворику поруч, бо він з ним перед цим розмовляв через віконце. Тому, вважає, що залегендований свідок ОСОБА_26 це вигадана особа, він не міг бути присутнім при вказаній події та вважає, що це фальсифікація доказів з боку сторони обвинувачення. Також, вважає, що в ході досудового розслідування було грубо порушено його право на захист, оскільки його позбавлено права на допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_26 . Крім того, ОСОБА_17 , зазначив, що досудове розслідування проведено неналежним органом досудового розслідування, йому не вручалося повідомлення про підозру у порядку та спосіб передбачений КПК України, та не відкривалися докази сторони обвинувачення по завершенні досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
Так, згідно даних, що містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004324 від 11.04.2017, 11.04.2017 20:11:43 було внесено відомості щодо обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 11 квітня 2017 року надійшло повідомлення про те, що до приміщення КМКЛ Швидкої медичної допомоги, що по вул. Братиславській, 3, було доставлено з Київського СІЗО слідчо- заарештованого ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з видимими тілесними ушкодженнями, попередній діагноз: ЗЧМТ, ЗТМ, субдуральна гематома, забійна рана потилиці, перелом кісток правої кисті, садна на правому лікті.

Дані, що містяться в дорученні про проведення досудового розслідування від 11.04.2017, згідно із якими, начальником відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 відповідно до вимог ст. 39, 214 КК України доручено старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування по факту нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що зареєстровано в журналі ЄО № 26998 від 11.04.2017 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дані, що містяться в повідомленні про початок досудового розслідування від 11.04.2017, згідно із якими старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 повідомлено керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_29 про початок досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

Дані, що містяться в постанові про доручення проведення досудового розслідування декільком слідчим від 11.04.2017 винесеною начальником відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 , згідно із якими, доручено проведення досудового розслідування № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України слідчим Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , а також начальнику відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 . Призначено старшого групи слідчих старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 .

Дані, що містяться в постанові про створення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.04.2017 винесеної першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 10 м. Києва, згідно із якими, створено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до якої включено: прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Призначено старшого групи прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_16 , якому доручено керувати діями інших прокурорів.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснене уповноваженим органом досудового розслідування з дотриманням вимог КПК України чинних на момент початку виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, тобто з дотриманням вимог ст.ст. 216, 218 КПК України, що діяли на той момент, а тому доводи сторони захисту щодо порушення правил підслідності та про незаконність прийняття вищевказаних процесуальних рішень є необґрунтованими.

Також сторона обвинувачення посилається на дані, що містяться в постанові про створення слідчої групи від 13.04.2017 винесеною заступником начальника слідчого управління ГУНП у м. Києві полковником поліції ОСОБА_36 , згідно із якими, створено слідчу групу для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до якої включено: начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 ; старших слідчих СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 ОСОБА_32 ; слідчих СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_35 , ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_37 . Призначено старшого групи слідчих старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 .

Разом із тим, враховуючи, що стороною обвинувачення на спростування доводів сторони захисту щодо прийняття даного процесуального рішення неуповноваженою особою, не надано даних, які б давали повноваження для створення слідчої групи для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, заступнику начальника слідчого управління ГУНП у м. Києві полковнику поліції ОСОБА_36 , суд визнає дану постанову незаконною.

Як убачається згідно доручення про проведення досудового розслідування від 11.04.2017, начальником відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_27 відповідно до вимог ст. 39, 214 КПК України доручено старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_28 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування по факту нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що зареєстровано в журналі ЄО № 26998 від 11.04.2017 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Тобто, відповідно до ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві.

Відповідно до положення ст. 39 КПК України саме керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Враховуючи, що суду не надавалося процесуальне рішення прокурора з якого убачалося би, що прокурор визначив підслідність кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за слідчим управлінням ГУНП у м. Києві станом на 13.04.2017, а відтак заступник начальника слідчого управління ГУНП у м. Києві полковник поліції ОСОБА_36 , не мав процесуальних повноважень визначати групу слідчих в межах даного кримінального провадження.

Крім того, сторона обвинувачення посилається як на доказ висунутого обвинувачення, що містяться в рапортах оперуповноваженого ВКП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_38 від 11.04.2017, згідно із якими, останній доповів начальникові Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_39 , що він в складі СОГ здійснив виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , де за попередньою інформацією в СІЗО гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження. Прибувши за вищезазначеною адресою, працівниками поліції було встановлено, що 11.04.2017 року близько 12 год. 00 хв. на прогулянковому майданчику між гр. ОСОБА_21 та гр. ОСОБА_17 стався словесний конфлікт під час якого гр. ОСОБА_21 ударився головою об стіну та впав на підлогу, у зв`язку із чим отримав тілесні ушкодження, та після чого останнього було направлено до ЛШМД.

Дані, що містяться в рапорті старшого о/у СКП 1-ВП Деснянського УП капітана поліції ОСОБА_40 від 14.04.2017 № 26210, згідно із яким, останній доповів начальникові Деснянського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_41 , що він в складі СОГ 14.04.2017 року, на підставі повідомлення від ОСОБА_42 , яке надійшло близько 00:40 14.04.2017 про те, що в лікарні ЛШМД померла особа, яка знаходиться під вартою та був доставлений з Лук`янівського слідчого ізолятору. В ході проведення перевірки за даними фактами було здійснено виїзд до ЛШМД, де було встановлено особу трупа гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вищевказаний труп було направлено до моргу для подальшого встановлення причини смерті.

Вказані рапорти вказують на наявність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування кримінального провадження за фактом смерті гр. ОСОБА_21 .

Дані, що містяться в протоколі огляду місця події та фототаблиці до нього від 11.04.2017 за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, слідчим ОСОБА_34 за участі понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_44 оглянуто коридор для прогулянки, що розташований на 2 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , ДУ «Київський слідчий ізолятор». В ході проведення огляду встановлено, що коридор довжиною 50 м., шириною 2.5 м. З коридору по праву та ліву сторони розташовані прогулянкові майданчики. З правої сторони за №№42,41,40,39,38,37,36 з лівої сторони від входу за №№ 50,49,48,47,46,45,44,43. В ході огляду виявлено між виходом до прогулянкового майданчика № 39 та № 40 на стіні плями світло бурого кольору схожі на кров, що розташовані на відстані від підлоги близько 20 см., а також виявлено пляму на підлозі світло бурого кольору. Під час огляду виявлено та вилучено епідерміс з волоссям, зіскоб речовини світло бурого кольору зі стіни прогулянкового майданчику.

Разом із тим, слідчий, зазначаючи у протоколі про вилучення епідермісу з волоссям, зіскобу речовини світло бурого кольору зі стіни прогулянкового майданчику, не вказав методи та способи виявлення слідів не зазначив матеріал, за допомогою якого вилучалася слідова інформація, не вказав спосіб пакування та опечатування вказаних слідів.

Крім того, до протоколу додана таблиця, яка відповідно до п.4 ч.2 ст.105 КПК України є додатком до протоколу, яка всупереч положенню ч.3 ст.105 КПК України не містить підпису осіб, які брали участь у її виготовленні.

При цьому, в якості додатків до таблиці долучено, зокрема фотокопія паспорта на ім`я ОСОБА_17 , фотокопія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києві від 03.02.2016 року, фотокопія вимоги УІАЗ МВС України м.Києва на ім`я ОСОБА_17 .

Разом із тим, у протоколі не вказано, де коли і за яких обставин в ході огляду місця події, слідчим було здійснено фотокопії цих документів.

Також, слід зазначити й про те, що вказаний огляд проводився в приміщенні коридору дитячого корпусу для прогулянок в ДУ «Київський слідчий ізолятор». При цьому у протоколі відсутні відомості, що до огляду залучався представник власника (користувача) чи іншого володіння особи, відсутні відомості й про те, що такий огляд проводився за згодою власника (користувача) даного приміщення, чи/або такий огляд проводився на підставі ухвали слідчого судді. А тому, на переконання суду, у даному випадку, органом досудового розслідування не було дотримано порядку, передбаченого ч.2 ст. 234; ч.2 ст. 237 КПК України порядку щодо проведення огляду місця події.

У зв`язку із чим, докази отримані в ході даної слідчої дії слід вважати недопустимими, а тому суд не вправі посилатися на них у рішенні за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.04.2017 та фототаблиці до нього з додатками, згідно із якими, в приміщенні відділення інтенсивної терапії КМКЛШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, слідчим СВ Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_37 за участі понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , чергового лікаря ОСОБА_47 оглянуто палату відділення інтенсивної терапії КМКЛШД, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на другому ліжку справа на момент огляду лежить пацієнт, труп, впізнаний як ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп лежить на спині, руки витягнуті вздовж тулубу, одягнутий у памперс, вкритий простирадлом, на голові трупа вдягнута марлева пов`язка, біля ніг вказаного трупа лежить бірка з надписами: « ОСОБА_21 , 56р. 1 н/х№ 9969,11.04.2017 14 год. 20 хв. 14.04.2017 00 хв. 30 хв. ЗЧМТ, перелом основи черепа, забій ГМ, забійна рана голови.

Дані, що містяться у формі витягу з бази АРМ 12 подія № 12995197 (СМС повідомлення № 76591), що долучено у якості додатку до протоколу огляду місця події від 14.04.2017, згідно із якими, змістом повідомлення було про те, що настала раптова смерть, зазначено, що дата скоєння 00:40. Зміст повідомлення: «в лікарні ЛМД померла особа, яка знаходилась під вартою, був доставлений з Лук`янівського слідчого ізолятора, повідомив старший охорони». Дзвінок на пульт відбувся 14.04.2017 00:39:25.

До протоколу додана фототаблиця, яка відповідно до п.4 ч.2 ст.105 КПК України є додатком до протоколу, яка всупереч положенню ч.3 ст.105 КПК України не містить підпису осіб, які брали участь у її виготовленні.

При цьому, в якості додатків до таблиці долучено, зокрема форма витягу з бази АРМ 12, фотокопія першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_21 , фотокопія направлення ОСОБА_21 , 1961 р.н. на термінову госпіталізацію, фотокопія запису лікаря приймального відділення.

Разом із тим, у протоколі не вказано, де коли і за яких обставин в ході огляду місця події слідчим було здійснено фотокопії цих документів.

Також, слід зазначити й про те, що вказаний огляд проводився в приміщенні палати відділення інтенсивної терапії КМКЛШМД, що розташована по вул. Братиславській, 3 в м.Києві. При цьому у протоколі відсутні відомості, що до огляду залучався представник власника (користувача) чи іншого володіння особи, відсутні відомості й про те, що такий огляд проводився за згодою власника (користувача) даного приміщення, чи/або такий огляд проводився на підставі ухвали слідчого судді. А тому, на переконання суду, у даному випадку, органом досудового розслідування не було дотримано порядку, передбаченого ч.2 ст. 234; ч.2 ст. 237 КПК України порядку щодо проведення огляду місця події.

У зв`язку із чим, докази отримані в ході даної слідчої дії слід вважати недопустимими, а тому суд не вправі посилатися на них у рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Дані, що містяться в протоколі слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 22.07.2017, згідно із якими, відеозапис вказаної слідчої дії здійснювався цифровою відеокамерою SONY handycam DCR SX44 на електронний носій. Як убачається з даного протоколу старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_28 22.07.2017 року у період часу з 14 год. 58 хв. по 15 год. 12 хв. провів слідчий експеримент в приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5, ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (Київського слідчого ізолятору Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області), що за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, в ході якого поставив свідку ОСОБА_48 питання: Чи може він повторити чи відтворити події, що відбувалися 11 квітня 2017 року близько 11 години 30 хвилин в приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5 ДУ «Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, що за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, між ув`язненим ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На, що свідок відповів «Так». При цьому, у протоколі не викладено зміст свідчень повідомлених свідком ОСОБА_48 , як і не зазначено електронний носій інформації на який здійснено відеозапис вказаної слідчої дії.

Дані, що містяться в протоколі перегляду відеозапису від 22.07.2017, згідно із якими, старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_28 склав цей протокол про те, що 22.07.2017 року у період часу з 14 год. 58 хв. по 15 год. 12 хв. свідку ОСОБА_49 та іншим учасникам слідчої дії спеціалісту ОСОБА_50 понятим ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , учасникам ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , було надано для ознайомлення відеозапис слідчої дії слідчий експеримент із застосуванням технічних засобів за участі свідка ОСОБА_48 та інших учасників, яка проводилася в період часу з 14 год. 58 хв. 22.07.2017 до 15 год. 12 хв. 22.07.2017, яка зафіксована за допомогою цифрової відеокамери SONY на електронний носій. Додаток: 1 диск для лазерних систем зчитування.

Дані, що містяться на CD-R диск ARITA 80 min 700 Gb, що був переглянутий у судовому засіданні, згідно із якими, старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_28 провів слідчий експеримент в приміщенні Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві, що за адресою: м.Київ, вул. Герцена, 9, в ході якого поставив особі, що перебувала в протигазі та чорному балахоні, яка назвалась свідком ОСОБА_48 питання: Чи може він повторити чи відтворити події, що відбувалися 11 квітня 2017 року близько 11 години 30 хвилин в приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5 ДУ «Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, що за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, між ув`язненим ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На, що свідок відповів, розказав та показав на статистові механізм нанесення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень ОСОБА_21 . Зокрема, вказав, що спочатку ОСОБА_55 штовхнув ОСОБА_21 в область плечей, що той вдарився потилицею об стіну та плечима та втративши рівновагу присів біля стіни, схилившись на праву сторону. Після чого, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_21 взяв його за одяг в районі плечей відтягнув на себе та знову вдарив об стіну.

Разом із тим, у протоколі слідчого експерименту не зазначено на який саме електронний носій інформації здійснювався відеозапис відеокамерою SONY, як і не зазначено процедуру копіювання вказаного відеозапису на CD-R диск ARITA 80 min 700 Gb, що долучений у якості додатку до даного протоколу.

Тобто, джерела походження вказаного диску, із досліджених матеріалів, наданих прокурором встановити не можливо.

Отже, судом не встановлено, що даний відеозапис був отриманий у порядку та спосіб передбачені кримінальним процесуальним законодавством, тобто не можливо перевірити належне та законне джерело отримання вказаного доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, як убачається зі змісту протоколу слідчого експерименту від 22.07.2017 року та протоколу перегляду відеозапису від 22.07.2017 ці дві слідчі дії проводились з 14 год. 58 хв. по 15 год. 12 хв., тобто одночасно за участі тих самих осіб.

Також, у протоколі слідчого експерименту від 22.07.2017 зазначено про те, що слідчий експеримент проводиться у приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5 ДУ «Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, що за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13. Однак при перегляді відеозапису вказаної слідчої дій убачається, що слідчий експеримент проведено в приміщенні Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві, що за адресою: м.Київ, вул. Герцена, 9.

Наведене у сукупності, свідчить про недостовірнісь відомостей, недопустимість даних, що містяться у цих доказах та про неможливість їх використання при прийнятті процесуального рішення судом за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, на обґрунтування висунутого обвинувачення сторона обвинувачення посилається на наступні докази та документи.

Дані, що містяться в супровідному листі на ім`я першого заступника начальника начальника СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_56 , від 03.07.2017, згідно з якими перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_57 направляє для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017 журнал судового засідання від 23.06.2017 та компакт диск із записом судового засідання.

Дані, що містяться в клопотанні про проведення допиту свідка в судовому засіданні від 15 червня 2017 року та журналі судового засідання ( справа 1-кс/761/12884/17) від 23.06.2017 та на електронному носії інформації (CD-R диску ), який був відтворений безпосередньо в судовому засіданні, згідно із якими слідчий суддя ОСОБА_58 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_59 , прокурора ОСОБА_13 , та свідка ОСОБА_48 , допитав у судовому засіданні свідка ОСОБА_48 , відповідно до вимог ст. 225 КПК України.

Як убачається зі змісту клопотання про проведення допиту свідка в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України, підставою для такого допиту стало те, що до свідка застосовано заходи безпеки у вигляді забезпечення конфіденційності відомостей про особу ст. 110 КПК України, ст.1 п. Д ст.2 розділу І, п. Ж ст.7, ст.15, ст.16 розділу ІІ Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Однак, зі змісту клопотання не вбачається відомостей, які б давали підстави для висновку про обґрунтовану необхідність застосування до свідка ОСОБА_48 заходів безпеки у вигляді забезпечення конфіденційності про особу. Зі змісту додатків долучених до клопотання убачається, що слідчому судді не надавались дані, щодо прийняття відповідного процесуального рішення про застосування заходів безпеки до свідка ОСОБА_48 .

Дані, що містяться у журналі судового засідання від 23.06.2017, з якого убачається, що допитаний у порядку ст. 225 КПК України свідок ОСОБА_48 дав показання, згідно із якими, він був свідком конфлікту між ОСОБА_21 та ОСОБА_17 під час перебування у приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5 Київського СІЗО, поруч із вхідними дверями до прогулянкового дворику № 41 11.04.2017, де він бачив, як ОСОБА_17 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_21 в ході словесного конфлікту, причина якого йому не відома. В цей час, інші затримані перебували на прогулянкових двориках у коридорі знаходились ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та один конвоїр, який зачиняв інших у прогулянкові дворики. Спочатку ОСОБА_17 штовхнув ОСОБА_21 , відкритими долонями в районі грудної клітини, а ОСОБА_21 відійшов і вдарився об стіну потилицею та присів на п`яту точку. Він намагався рукою поправити футболку на спині, бо вона задерлася, коли він спускався об стіну. В цей час, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_21 та ще раз ударив його об стіну, взявши за верхній одяг, після чого відпустив. Далі конвоїр побіг з прогулянкових двориків, щоб підняти тривогу та його не було близько 5 хвилин. В цей час ОСОБА_17 взяв пляшку води та почав поливати ОСОБА_21 водою зверху.

Так, допит свідка ОСОБА_48 відбувся 23.06.2017 року на той час як жодній особі в межах кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017 не було повідомлено про підозру.

Відповідно сторона захисту не мала об`єктивної можливості реалізувати своє право на допит свідка сторони обвинувачення перед незалежним та неупередженим судом.

Крім іншого, допитані в судовому засіданні свідки сторони захисту зміст показань яких буде розкрито далі, вказали про перебування на місці події у приміщенні загального коридору корпусного відділення № 5 Київського СІЗО ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 , що свідчить про відсутність у приміщенні коридору будь-яких інших осіб.

Тобто, у даному випадку показання свідка підлягали перевірці та уточненню щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті допиту під час досудового розслідування.

За правилами ч.4 ст. 225 КПК України суд під час судового розгляду має право допитати свідка, який допитувався відповідно до правил цієї статті, зокрема у випадках, якщо такий допит проведено за відсутності сторони захисту або якщо є необхідність уточнення показань чи отримання показань щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті допиту під час досудового розслідування.

Однак, сторона обвинувачення в даному випадку, виходячи із принципу змагальності та диспозитивності не вважала за необхідне забезпечити здійснення допиту свідка ОСОБА_48 безпосередньо в судовому засіданні та вважала достатнім дослідження звукозапису судового засідання та журналу судового засідання допиту свідка ОСОБА_26 , зважаючи на застосовані заходи безпеки до свідка.

Суд, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи, на наведене, суд не покладає як доказ показання свідка ОСОБА_48 надані в порядку ст. 225 КПК України слідчому судді у рішення суду за результатами розгляду даного кримінального провадження, так як це тягне за собою порушення права на захист обвинуваченого.

Також сторона обвинувачення надала наступні докази та посилається на них на обґрунтування висунутого обвинувачення.

Зокрема, дані, що містяться у копії постанови про призначення судово-медичної експертизи від 14.04.2017 року, завіреній підписом ст. слідчого ОСОБА_28 та печаткою Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві, згідно із якими, старший слідчий Деснянського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_37 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004320 від 14.04.2017, за ознаками ст. 115 КК України призначив судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставив питання: яка причина смерті ОСОБА_21 , та чи є тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_21 .

Тобто як убачається зі змісту вказаної постанови вона винесена слідчим ОСОБА_37 в межах іншого кримінального провадження за № 0004320 від 14.04.2017, за ознаками ст. 115 КК України.

Дані, що містяться у висновку експерта № 916/2 від 25.05.2017, згідно з якими, на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи, яку виніс старший слідчий Деснянського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_37 від 14.04.2017 року, експертом ОСОБА_60 , проведено судово-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0004320 від 14.04.2017 р., трупа ОСОБА_21 , 1961 р.н. ( 55 років), за висновками якої причиною смерті ОСОБА_21 , 1961 року народження стала відкрита черепно-мозкова травма, на що вказує: забійна рана та крововилив в м`які тканини в потиличній ділянці ліворуч, лінійний перелом склепіння та основи черепу, крововилив під оболонки, у шлуночки та в тканину мозку, що призвело до розвитку набряку-набухання головного мозку. При проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_21 , було виявлено наступне: забійна рана в потиличній ділянці ліворуч в поєднанні з крововиливом в м`які тканини та лінійним переломом потиличної та лівої скроневої кістки, очної частини лобної кістки праворуч, субарахноїдальний крововилив, який покриває півкулі мозку та мозочку, в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку - в лобних та скроневих ділянках, з виходом крові під тверду мозкову оболонку в ділянці правої півкулі мозку, об`ємом близько 150 куб.см., вогнище забою тканини лівої півкулі мозочку, кров`янистий ліквор в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору. Вищевказаний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. 3абійна рана в лівій тім`яній ділянці - має ознаки легкого ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Садна в ділянці правого ліктя - мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Характер та морфологія усіх виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від дії тупого твердого предмета (-в), не менш ніж за 3 доби до настання смерті.

Дані, що містяться у акті судово-медичного дослідження (обстеження) № 306 від 21.04.2017, згідно з якими, за направленням СМЕ ОСОБА_60 , проведено судово-медичне дослідження зразка крові трупа ОСОБА_21 , та висновком якого, кров трупа ОСОБА_21 , 1961 р.н. відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В.

Дані, що містяться у акті судово-медичного дослідження № 794 від 19.05.2017, згідно з якими, за направленням СМЕ ОСОБА_60 , виконано судово-медичне дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_21 , 1961 р.н., за висновками якого, встановлено дрібновогнищеві, зливні крововиливи на ділянці деструкції кори лівої скроневої частки з періфокальною гліо-макрофагальною реакцією та вторинними крововиливами. Набряк-набухання головного мозку з діапедезними крововиливами в стовбурному відділі мозку. Білкова дистрофія паренхіми, виражене повнокров`я судин внутрішніх органів. Деліпідізація спонгіоцитів кори наднирника. Періваскулярний та перімускулярний кардіосклероз. Атеросклероз великої коронарної артерії з кальцинозом. Хроничний персистуючий гепатит. Вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах тім`яно- потиличної ділянки зліва з вогнищевою періфоксальною клітинною реакцією.

Як убачається висновок експерта № 916/2 від 25.05.2017 трупа ОСОБА_21 здійснено на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_37 від 14.04.2017 року, експертом ОСОБА_60 , за матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0004320 від 14.04.2017 р.

Разом із тим, суду не надано даних, про те, що у встановленому порядку матеріали кримінального провадження № 0004320 від 14.04.2017, зокрема саме висновок експерта № 916/2 від 25.05.2017, що долучений у якості доказу стороною обвинувачення в межах кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017, виділялись в окреме провадження чи об`єднувались в одне провадження з даним провадженням, або до таких матеріалів отримувався у встановлену кримінальним процесуальним законодавством тимчасовий доступ в межах кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017, що б давало суду право допустити відомості, що у ньому містяться у якості доказів та посилатися на нього у рішенні суду за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Більше того, як убачається зі змісту висновку експерта № 916/2 від 25.05.2017, причину смерті ОСОБА_21 та виявлені тілесні ушкодження встановлювались на підставі вивчення медичної документації.

Разом із тим, суду не надано даних, за яких обставин вказана медична документація опинилася на вивчені у експерта ОСОБА_60 , як і даних на підтвердження того, що вказана медична документація, яка фактично становить лікарську таємницю, була отримана шляхом тимчасового доступу до речей та документів, у порядку передбаченому ст. 159-165 КПК України.

Наведене є підставою, яка виключає можливість суду прийняти відомості, що містяться у висновку експерта № 916/2 від 25.05.2017 за докази та посилатися на них у вироці суду.

Крім, того сторона обвинувачення на обґрунтування висунутого обвинувачення надала та посилається на дані, що містяться у висновку експерта № 21/916/2 від 26.07.2017, згідно з якими, на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи, яку виніс старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, старший лейтенант поліції ОСОБА_28 , проведено судово-медичну експертизу за матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0004324 від 11.04.2017 року за фактом смерті ОСОБА_21 , 1961 р.н. (55 років), за підсумками якої на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_21 , 1961 р.н, та вивчення медичної документації, відповідно до питань постанови експерт ОСОБА_60 , приймаючи до уваги характер та морфологію виявлених ушкоджень у трупа ОСОБА_21 , що призвели до формування черепно-мозкової травми, їх локалізацію, з урахуванням обставин того, що трапилось, викладених в постанові слідчого, та відеоматеріалів слідчого експерименту, наданих на диску для лазерних систем зчитування для проведення експертизи - не виключає можливість виникнення виявленої при проведенні експертизи черепно- мозкової травми, яка стала причиною настання смерті, за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_48 , тобто, як викладено в постанові та відображено на диску.

Разом із тим, не дивлячись на те, що висновок експерта № 21/916/1 від 26.07.2017 здійснено в межах кримінального провадження № 00004324 від 11.04.2017 року він ґрунтується фактично на висновку експерта № 916/2 від 25.05.2017, який проведено в межах іншого кримінального провадження № 00004320 від 14.04.2017 та використано в рамках кримінального провадження № 0004324 від 11.04.2017 року, з порушенням встановленої процедури, про що суд зазначив вище.

Крім того, як вже зазначалося вище даний висновок експерта № 916/2 від 25.05.2017, ґрунтується на медичній документацій отриманій у спосіб та порядку не передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Також, при наведенні підсумків у висновку експерта № 21/916/1 від 26.07.2017 експерт зазначає, що ним ураховувались обставини того, що трапилось, викладених у постанові слідчого, та відеоматеріали слідчого експерименту, наданих на диску для лазерних систем зчитування для проведення експертизи. При цьому, в описовій частині експертизи експерт не розкриває ні характеристики електронного носія інформації, ні його змісту.

Наведене вище у сукупності, тягне за собою визнання доказу не допустимим, що виключає можливість суду прийняти відомості, що містяться у вказаному висновку у якості доказу та посилатися на них у вироку суду.

Крім того, сторона обвинувачення посилається як на дані, що містяться у висновку експерта № 170 від 12.05.2017 та додатку до нього, згідно із якими, кров трупа громадянина ОСОБА_21 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. В зіскобі (по постанові слідчого - змиві) з речовини бурого кольору (об.№1), наданому на дослідження, знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген Н. Ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_21 .

Як убачається зі змісту вказаного висновку експерта зразок крові трупа потерпілого ОСОБА_61 для проведення експертизи взятий з архіву відділення, який упакований в саморобний паперовий конверт з написом «Кров 306/2017 ОСОБА_21 (916/2)». При розкритті конверта виявлений фрагмент марлі з плямою крові. Тобто, вказаний зразок крові був отриманий про проведенні судово-медичної експертизи №916/2, трупа ОСОБА_21 в рамках іншого кримінального провадження № 0004320 від 14.04.2017.

Крім того, як убачається з дослідницької частини висновку експерта № 170 для проведення дослідження слідчим було доставлено речовий доказ в паперовому конверті білого кольору розмірами 16Х11 см. Конверт заклеєний, опечатаний двома відтисками круглої канцелярської печатки: «Головне управління національної поліції у м.Києві Шевченківське управління поліції ГУ НП у м.Києві Для довідок № 1» На конверті є напис від руки: «11.04.17 Дегтярівська, 13 зіскоб РБК Поняті: 1 (підпис) 2 (підпис) СВ: (підпис)». Цілісність упаковки не порушена. При розкритті конверта виявлено: - паперовий прямокутний фрагмент конверту без напису , розміром 11Х7,5 см, заклеєний з трьох боків. При розкриття фрагменту виявлено декілька дрібних шматочків білої фарби розміром 0,1Х0,1 см., які частково вкриті бурувато-сірою речовиною.

При цьому, враховуючи, що у протоколі огляду місця події від 11.04.2017 року при вилученні епідермісу з волоссям, зіскобу речовини бурого кольору зі стіни прогулянкового майданчику з дитячого корпусу Київського СІЗО, слідчим не зазначено спосіб пакування та опечатування, ідентифікувати надані сліди експерту як сліди вилучені в ході огляду місця події 11.04.2017 року у вигляді зіскобу речовини бурого кольору зі стіни прогулянкового майданчику з дитячого корпусу Київського СІЗО, не можливо.

З огляду на наведене у сукупності, слід визнати дані висновку експерта № 170 недопустимим доказом, що виключає можливість посилання на них у рішенні суду за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення у якості доказів надані дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 14.06.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із якими, слідчим ОСОБА_30 за участі понятих ОСОБА_62 та ОСОБА_63 та інших учасників ОСОБА_64 , ОСОБА_65 та ОСОБА_66 , оглянуто за добровільною згодою ОСОБА_65 , приміщення камери № 305 Київського СІЗО. Безпосереднім об`єктом огляду є двоповерхове ліжко, яке розташоване біля вікна у дальньому лівому куту камери, на яке вказав слідчо-заарештований ОСОБА_65 , як на ліжко з особистими речами слідчо- заарештованого ОСОБА_17 . В ході огляду речей на верхній секції ліжка було виявлено та вилучено: футболку х/б червоного кольору з написом «OLD SKOOL BOXIM CLUB» та штани х/б чорного кольору спортивного типу, кросівки сірого кольору з трьома смужками білого кольору по боках, білою підошвою та логотипом «Adidas», червоного кольору та 47 розміру. Вказані речі поміщені до пакету чорного кольору та скріплені біркою з печаткою Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Дані, що містяться в супровідному листі начальника Київського слідчого ізолятора полковника внутрішньої служби ОСОБА_67 , згідно із якими, на запит оперуповноваженого ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_38 направлено запис з відеокамер спостереження, які розташовані в корпусному приміщенні відділенні № 5.

Згідно даних, що містяться в протоколі огляду відеозапису від 15.04.2017 та електронному носії інформації (CD-R диску ), який був переглянутий безпосередньо в судовому засіданні, старшим слідчим СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_28 проведено огляд відеозапису, який міститься на CD-R диску, який був вилучений з камери внутрішнього відео спостереження Київського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, в ході огляду якого було зафіксовано, що в період часу зазначеному на відео, а саме: 11.04.2017 з 13:42:17 по 13:42:31, по загальному коридору рухається ув`язнений ОСОБА_17 , який був одягнутий в футболку червоного кольору з написом на ній, штани темного кольору, спортивного типу та взуття темного кольору.

Дані, що містяться у висновку експерта № 171 від 17.05.2017, свідчать, що на наданому на дослідження кросівку з лівої ноги, вилученому у громадянина ОСОБА_17 , в об.№10 виявлена кров, видова належність якої не встановлена у зв`язку з отриманням негативних результатів зі всіма преципітуючими сироватками, що є у відділенні. На кросівку з правої ноги в об.№№ 1-5 та кросівку з лівої ноги в об.№№6-9 кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена.

Дані, що містяться у висновку експерта № 172 від 11.05.2017, свідчать про те, що на плямах на футболці (об.№№1,2,3) та спортивних штанах (об.№4), вилучених у громадянина ОСОБА_17 , кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не знайдена.

При цьому, враховуючи, що суду не надано даних про те, що оперуповноважений, здійснюючи витребування запису з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні відділення № 5, був уповноважений на збирання доказів сторони обвинувачення та діяв на підставі доручення слідчого, відповідно до положень ст.ст. 40, 93 КПК України, то, прокурором у судовому засіданні не доведено, що зазначений диск із відеозаписом отримано в порядку, встановленому КПК України, що є підставою для визнання недопустимим доказом дані відеозапису та відповідно дані протоколу огляду відеозапису від 15.04.2017 р.

Окрім того, враховуючи, що на вилученому одязі та взутті, який належить ОСОБА_17 не виявлено слідів крові, вказані докази не доводять висунутого обвинувачення, а свідчать на підтвердження показань обвинуваченого ОСОБА_17 , що від його дій в ході конфлікту не могло утворитись у ОСОБА_21 тяжке тілесне ушкодження від якого наступила смерть останнього.

Крім того, стороною обвинувачення надано наступні дані, що містяться в запиті старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , від 15.04.2017 Вих. № 5564/125/56-2017, який адресований директору центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва, згідно з якими, слідчий запитував карту виїзду швидкої медичної допомоги на місце події від 11.04.2017, приблизно о 17 год.00 хв. до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Дані, що містяться у відповіді на запит Директора центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва від 26.04.2017 № 930/Б, згідно яких, старшому слідчому СВ в Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , надано копію карти виїзду швидкої медичної допомоги ( форма № 110/0) від 11.04.2017 за № 931 до ОСОБА_21 , 1961 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до даних копії карти виїзду медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 931 від 11.04.2017 на запит слідчого, 11 квітня 2017 року о 12 год.15 хв. було зареєстровано виклик за № 931 та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги до ОСОБА_21 , 56 років, за адресою: АДРЕСА_2 . З даних, які зазначені у карті виїзду швидкої медичної допомоги (форма № 110/о) від 11.04.2017 № 931, до ОСОБА_21 , 56 років, без свідомості, особа встановлена за документом, прийом виклику відбувся о 12 год. 15 хв., прибули на місце 12 год. 29 хв. Попередній діагноз: ЗЧМТ, перелом основи черепа; забій головного мозку, субарахноїдальна гематома. Забійна рана потилиці, садна на правому лікті, перелом кісток правої кисті. Зі слів лікаря слідчого ізолятору хворий впав та вдарився головою, після чого втратив свідомість. До свідомості не прийшов, викликали ЕМД.

Тобто, як убачається лікарям швидкої медичної допомоги, що прибули за викликом, повідомлялося лікарем Київського СІЗО, що ОСОБА_21 впав та вдарився головою.

Дані, що містяться в рапортах чергового лікаря ОСОБА_68 , від 11.04.2017 згідно із якими, останній доповів начальникові Київського слідчого ізолятора ОСОБА_67 , що 11.04.2017 у ув`язненого ОСОБА_21 , 1961 р.н. при огляді було виявлено тілесне ушкодження, а саме: ЗЧМТ? Гостре порушення мозкового кровообігу. Садна в ділянці потилиці. Садна в ділянці правого ліктьового суглобу.

Дані, що містяться в медичних довідках від 11.04.2017 за підписом лікаря психіатра ОСОБА_69 , згідно із якими, у ОСОБА_21 , 1961 р.н. було встановлено діагноз: ЗЧМТ? Гостре порушення мозкового кровообігу. Садна в ділянці потилиці. Садна в ділянці правого ліктьового суглобу. Викликана бригада швидкої медично допомоги.

Дані, що містяться в медичній довідці Міської клінічної лікарні швидкої допомоги м. Києва № 61 від 11.04.2017 виданої на ім`я ОСОБА_21 згідно із якими, останній перебуває в відділені реанімації загального профілю з 11.04.2017 по даний час з діагнозом: «Тяжелая ЗЧМТ. Ушиб головного мозга с формированием острой субдуральной гематомой над правым гемосидерозом головного мозга. Дислокационный синдром. Постравматическая внутримозговая гематома в области левой гемиферы можечка. Линейный перелом затылочной кости с переходом на заднюю черепную ямку».

Дані вказаної медичної документації вказують на те, які саме тілесні ушкодження були виявлені у ОСОБА_21 та які саме діагнози були встановлені ОСОБА_21 на момент його огляду черговими лікарями ДУ «Київський слідчий ізолятор» та лікарем МКЛШД м.Києва.

Дані листа керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_70 від 14.0717 № 43-2856вих начальнику управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області ОСОБА_71 , згідно із якими, порушувалося питання про проведення службового розслідування щодо дій (бездіяльності) молодшого інспектора відділу режиму і охорони Київського слідчого ізолятора ДПтС України в м.Києві та Київські області ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Дані, листа в.о. начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.05.2017 № 2.2-840 на № 43-2856 вих.17 від 14.04.2017, згідно із яким на адресу керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_29 направлено копії матеріалів службового розслідування за фактом нанесення тілесних ушкоджень ув`язненому ОСОБА_21 в державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 9-ти аркушах.

Дані листа-вимоги начальника Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_71 від 28.04.2017 № 2.2-779 свідчать про зобов`язання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника вн.сл. ОСОБА_67 притягнути винних посадових осіб до дисциплінарної відповідальності.

Дані висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ув`язненим ОСОБА_21 в державній установі «Київський слідчий ізолятор» від 21.04.2017, згідно із яким 11.04.2017 проводилось службове розслідування за фактом отримання ув`язненим ОСОБА_21 тілесних ушкоджень, в ході якого опитувався ОСОБА_17 , засуджені ОСОБА_72 , ОСОБА_73 . ОСОБА_74 , які ніяких криків та звуків боротьби не чули, ув`язнені ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , які вказали, що близько 12 год. почули шум в коридорі, але що трапилось не відомо.

Зазначені документи прокурором долучені на спростування показань свідків ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , враховуючи, що їх не опитано в ході службової перевірки, то вони не могли бути свідками події.

Разом з тим, дані службової перевірки не спростовують показань свідків наданих безпосередньо у суді під присягою та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та за відмову від надання показань.

За результатами дослідження та оцінки наступних матеріалів наданих стороною обвинувачення, судом здійснено висновки зміст яких наведено далі.

Так, дані, що містяться в супровідному листі начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 30.06.2017 № 10091/25/56-2017з додатками на 4-х арк.у вигляді повідомлення про підозру ОСОБА_17 від 30.06.2017 та пам`ятки про права та обов`язки підозрюваному, згідно з якими, супровідним листом на ім`я начальника МЮУ ДУ «Київський слідчий ізолятор» направлено для оголошення та вручення ОСОБА_17 повідомлення про підозру складене 30.06.2017 начальником відділення СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м.Києві ОСОБА_27 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_13 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Стороною обвинувачення в ході судового розгляду не наведено та не надано доказів неможливості вручення ОСОБА_17 слідчим або прокурором повідомлення про підозру 30.06.2017 у день його складання, відповідно до вимог ч.1 ст. 278 КПК України, у зв`язку із чим, таке повідомлення про підозру було надіслано у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень та отримано ОСОБА_17 згідно розписки 03.07.2017.

У даному випадку, на переконання суду, статус підозрюваного ОСОБА_17 фактично набув лише 08.08.2017, оскільки відповідно до положення ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченими статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Враховуючи, що ОСОБА_17 утримувався в ДУ «Київській слідчий ізолятор», тобто місцезнаходження його було встановлено, підстав для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, не було. У зв`язку із чим, вбачається порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_17 під час досудового розслідування в ході процедури набуття ним статусу підозрюваного.

Крім того, стороною обвинувачення надані такі процесуальні документи, які свідчать про наступне.

Так, дані, що містяться в дорученні про надання доступу до матеріалів досудового розслідування відповідно до ч.2, 3 ст.290 КПК України, свідчать про те, що прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_13 , 19 вересня 2017 року доручила старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , надати доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також надати письмові повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_17 , його захиснику та потерпілому.

Дані, що містяться в повідомленні про завершення досудового розслідування від 19.09.2017, свідчать про те, що старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , повідомив потерпілу ОСОБА_79 про завершення досудового розслідування та право на ознайомлення з матеріалами.

Дані, що містяться в повідомленні про завершення досудового розслідування від 19.09.2017 та квитанції про поштове відправлення, свідчать про те, що старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , шляхом здійснення поштового відправлення, у порядку та спосіб передбачений КПК України для надіслання повідомлень, захиснику ОСОБА_80 направив повідомлення про завершення досудового розслідування та про право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Дані, що містяться у рапорті старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , свідчать про те, що , з метою виконання вимог ст. 283,290,291 КПК України з підозрюваним ОСОБА_17 за участю захисника ОСОБА_80 , який був належним чином повідомленим, зокрема і в телефонному режимі за абонентським номером НОМЕР_1 про прибуття до ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, на 10 год.00 хв. 19.09.2017, 20.09.2017, 21.09.2017 та 22.09.2017, однак на жодний вищевказаний час та дату останній не прибув.

Дані, що містяться в повідомленні про завершення досудового розслідування від 19.09.2017, свідчать про те, що, старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , повідомив підозрюваного ОСОБА_17 про завершення досудового розслідування та про надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування.

Дані, що містяться в акті про відмову від підпису від 21.09.2017 та додатку до нього електронному носії інформації (CD-R диску ), який був переглянутий безпосередньо в судовому засіданні, згідно з якими, старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , в присутності понятих зафіксував факт відмови підозрюваного ОСОБА_17 від підпису про отримання повідомлення про завершення досудового розслідування та надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.11.2017 стороні захисту підозрюваному ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його адвокату ОСОБА_80 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 25.11.2017 року включно.

Дані, що містяться в акті про відмову від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, після їх надання від 16.11.2017, згідно з якими старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , в присутності учасників зафіксував факт відмови підозрюваного ОСОБА_17 від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, після їх надання слідчим в прошитому та пронумерованому вигляді в 2-х томах.

Дані, що містяться в акті про відмову від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, після їх надання 23.11.2017, згідно з якими старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_28 , в присутності учасників зафіксував факт відмови підозрюваного ОСОБА_17 від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № № 0004324 від 11.04.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, після їх надання слідчим в прошитому та пронумерованому вигляді в 2-х томах.

Дані, що містяться в інших матеріалах, які свідчать про намагання слідчого здійснити повідомлення захиснику ОСОБА_80 про необхідність його явки для надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Отже, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, що стосуються виконання вимог ст. 290 КПК України, суд дійшов висновку про безпідставність доводів сторони захисту, щодо ненадання їй доступу до матеріалів досудового розслідування.

Вивчивши зміст даних матеріалів, які стосуються ходу ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, суд дійшов висновку про обґрунтованість ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 06.11.2017 року, про її вмотивованість та правомірність встановлення строку для ознайомлення з матеріалами по 25.11.2017 стороні захисту.

У даному випадку, суд дійшов висновку про те, що у відповідності до ч.10 ст. 290 КПК України, слід вважати сторону захисту, в особі підозрюваного ОСОБА_17 та адвоката ОСОБА_80 , такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

А тому, доводи сторони захисту щодо наявності підстав, передбачених ч.12 ст. 290 КПК України, для визнання доказів сторони обвинувачення не допустимими з цих підстав, не заслуговують на увагу суду.

Крім доказів сторони обвинувачення в судовому засіданні судом безпосередньо були досліджені наступні докази сторони захисту.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 дав показання згідно із якими, він станом на 11.04.2017 року працював на посаді молодшого інспектора відділу режиму та охорони в ДУ «Київський слідчий ізолятор» та став свідком словесного конфлікту між ув`язненими ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , який стався біля 12 год. 00 хв. 11.04.2017. Так, він супроводжував ОСОБА_21 на прогулянковий дворик, у той час, як відчиняв двері на прогулянковий дворик вони зустріли ОСОБА_17 з яким у ОСОБА_21 , виник словесний конфлікт. У той час, як він намагався закрити двері за ОСОБА_21 , останній його відштовхнув дверима та замахнувся на ОСОБА_17 для нанесення удару, а у відповідь останній відштовхнув від себе ОСОБА_21 , внаслідок чого той вдарився задньою частиною голови об стіну та присів. Після чого, він бачив як ОСОБА_17 схилився над ОСОБА_21 , і останні продовжували спілкуватись на підвищених тонах. Враховуючи, що необхідно було подати сигнал тривоги, він спустився на другий поверх, а коли повернувся, то бачив, як ОСОБА_17 стояв біля ОСОБА_21 та розмовляв з ним, а останній намагався піднятись. В цей час, крім них трьох в коридорі нікого не було. Коли прибігла група реагування, ОСОБА_17 забрали, а ОСОБА_21 оглянув лікар, після чого прийшли засуджені з господарчої обслуги та поклали ОСОБА_21 на ноші і забрали його. Враховуючи, що прохід на сходах вузький, там не можливо пройти з ношами, а тому, коли ОСОБА_21 намагались знести, він бачив, як ОСОБА_21 на рівні проходу пару раз падав з нош на сходах. Після чого, його поклали назад на ноші та понесли. При цьому він бачив, що коли ОСОБА_21 , поклали на ноші та понесли в бік сходів, той намагався встати з нош. Сходи, де падав ОСОБА_81 частково сталеві та бетонні. Від інших співробітників йому відомо, що ОСОБА_21 був при пам`яті. Про те, що ОСОБА_21 невдовзі помер йому відомо не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_65 дав показання згідно із якими, він відбував покарання в Київському слідчому ізоляторі та під час прогулянки в прогулянковому дворику на корпусі для неповнолітніх, його завели для прогулянки в один прогулянковий дворик, а ОСОБА_17 в інший. Між прогулянковими двориками є віконця для наглядачів. Через це віконце він бачив, як ОСОБА_17 прибирає на прогулянковому дворику та вони між собою переговорювались. Під час винесення сміття з прогулянкового дворика, він почув як між ОСОБА_17 та ще одним ув`язненим ОСОБА_82 виник словесний конфлікт спровокований останнім, після чого, почув якусь штовханину та побачив у віконце з прогулянкового дворика, як ОСОБА_81 намагався вдарити ОСОБА_17 , а останній його здається один раз вдарив, що той втративши рівновагу, присів біля стіни. В цей час, підійшов «продольний» з вимогою припинити конфлікт та подав сигнал тривоги, а ОСОБА_17 завели у дворик. У ОСОБА_83 запитували чи все з ним добре, той відповідав що нормально. Потім, викликали двох осіб з ношами, які понесли ОСОБА_84 в бік сходів, хоча той заперечував. Вказані сходи дуже вузькі, і там не можливо знести людину на ношах. Йому відомо зі слів ОСОБА_64 з яким на той час він утримувався в одній камері № 305, що той бачив, як ОСОБА_81 впав з нош на сходах, коли його засуджені з господарчої обслуги зносили зі сходів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_64 дав показання згідно із якими, він утримувався під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Зранку, коли сталася подія дати він не пам`ятає, його було викликано для проведення слідчих дій, по їх завершенню, йому повідомили про необхідність йти на прогулянку, яка відбувалась на даху двоповерхового корпусу. Піднімаючись по сходам на прогулянковий дворик він зупинився для розмови з черговим офіцером між другим та третім поверхом виходом на дах. Вихід на дах складається з металевих сходів, а де сходи закінчуються наявна бетонна площадка. Після розмови, він почав підніматися наверх та почув грюкіт, піднявшись, він побачив, двох засуджених в помаранчевих жилетах, один з них тримав ноші в руках, а другий піднімав чоловіка, який здається був непритомним. Коли він піднявся наверх черговий прапорщик відвів його в прогулянковий дворик. На той час у дворику було декілька осіб. Сходи виглядають наступним чином: два поверхи повноцінні сходи, а далі вузькі, залізні та круті, ніби з кутків зварені. Ноші там не пройдуть, бо по краю сітка, там не можливо розвернутись. З ОСОБА_85 не був знайомий раніше, його перевели до них в камеру №305 в день події. Однак, він в цей час вже перебував на слідчих діях. Він спілкувався з ОСОБА_65 , оскільки вони утримувались в одній камері.

Аналізуючи наведені показання свідків, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, враховуючи, що вказані показання узгоджуються як між собою так і з показаннями обвинуваченого ОСОБА_17 та не спростовуються іншими допустимими та належними доказами дослідженими в ході судового розгляду.

Крім того, згідно даних відповіді начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» полковника вн. сл. ОСОБА_67 від 10.12.2017 року № 05/26375 на адвокатський запит, відповідно до наказу про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу з 08:30 11 квітня до 08:30 12 квітня 2017 року прогулянку ув`язненого ОСОБА_17 проводив молодший інспектор ВРіБ старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_24 . Ув`язнений ОСОБА_17 станом на 11.04.2017 року утримувався в камері № 282. Прогулянка ув`язнених зазначеної камери проводиться щоденно в період часу з 12-00 години до 13-00 години. Ув`язнений ОСОБА_21 отримав тілесні ушкодження в коридорі прогулянкових двориків, які розташовані на третьому поверсі корпусного відділення № 5 установи. Очевидцем вказаної події став молодший інспектор ВРіБ ОСОБА_24 . Звітність стосовно перебування 11.04.2017 року ув`язнених у камерах №№ 282, 288, діючими нормативно-правовими актами в установі не передбачено.

Вказана відповідь підтверджує той факт, що очевидцем події був молодший інспектор ВРіБ старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_24 .

Про інших очевидців не повідомлено.

Суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують та не доводять, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Як встановлено з показань обвинуваченого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_86 , ОСОБА_65 , 11.04.2017 приблизно об 11 год. 30 хв. перебуваючи в прмміщенні корпусу № 5 для тримання неповнолітніх, в загальному коридорі дворів для прогулянок, що знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, біля дверей прогулянкового дворику № 41 між ОСОБА_17 та ОСОБА_21 у присутності чергового інспектора ОСОБА_24 виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_21 , замахнувся на ОСОБА_17 , намагаючись його вдарити, а у відповідь ОСОБА_17 відштовхнув долонями в області грудної клітки ОСОБА_21 від себе, внаслідок чого той вдарився об стіну втратив рівновагу та присів. При цьому, інших ударів ОСОБА_17 ОСОБА_21 , не наносив, останній свідомості не втрачав. У подальшому ОСОБА_86 подав сигнал тривоги, після прибуття групи реагування ОСОБА_17 було зачинено на прогулянковому дворику, а ОСОБА_21 після огляду черговим лікарем на ношах засуджені з господарчої обслуги намагалися знести по сходах, де він впав з нош.

Про факт падіння ОСОБА_21 з нош повідомили свідки ОСОБА_64 та ОСОБА_86 , що на переконання суду не виключає отримання ним тілесних ушкоджень від яких настала його смерть, в результаті падіння з нош на сходи.

Отже, суду не надано доказів, які б свідчили про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень виявлених ОСОБА_21 та даних, які б свідчили про наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_17 у вигляді поштовху ОСОБА_21 та тими тілесними ушкодженнями, які були виявлені у ОСОБА_21 та від яких настала смерть останнього.

А тому, враховуючи порушення допущені в ході досудового розслідування про які суд детально зазначив вище в ході оцінки кожного доказу сторони обвинувачення, суд не може використати жоден з них та послатися на них при ухваленні вироку суду, з причин зазначених вище.

Отже, в межах даного кримінального провадження відсутні допустимі та належні докази на підтвердження висунутого ОСОБА_17 обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, на які суд може послатися у вироку з підстав наведених вище, а інших, доказів винуватості ОСОБА_17 , які були б належними та допустимими, прокурором надано не було.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_17 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже з урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_17 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_17 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Заходи забезпечення підлягають скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Застосований до ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Звільнити ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Речові докази: диск для лазерних систем зчитування на якому міститься відефайли (відеозапис) слідчої дій - огляду відеозапису з наступним написом SIZO 32 KAM 2 17 0411 1300, зберігати в матеріалах кримінального провадження, інші передати у розпорядження ОСОБА_17 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя