Провадження №1-кс/369/1795/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого начальником Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001656 від 10 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Бучанським РУП ГУНП в Київській області із залученням до групи слідчих СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001656 від 10.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).
До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН: «Усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй».
Установлено, що на підставі положень ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про правонаступництво України» частиною національного законодавства України є Конвенція про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі Конвенція), яка ратифікована Українською РСР і набрала законної сили для неї 03.01.1955, якою визначені порушення законів та звичаїв війни, яка водночас 03.07.1954 визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Конвенції, під її захистом перебувають особи, які в будь-який момент і за будь-яких обставин опиняються, в разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.
Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:
a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;
Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.
Згідно ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.
Статтею 146 Конвенції передбачено, що високі Договірні Сторони зобов`язуються надати чинності будь-якому закону, необхідному для надання дієвих карних санкцій для осіб, які вчинять, або наказують іншим учинити будь-яке серйозне порушення цієї Конвенції, визначеного в цій статті.
Кожна Висока Договірна Сторона зобов`язується розшукати осіб, яких обвинувачено у вчиненні або в наказі вчинити такі серйозні порушення, і представляють таких осіб, незалежно від їхнього громадянства, перед своїми судами. Вона може також, якщо вона вважає це потрібним, і відповідно до положень свого законодавства, передати таких осіб для судового процесу іншій заінтересованій Високій Договірній Стороні за умови, що така Висока Договірна Сторона не має доказів, які давали б підстави для обвинувачення таких осіб.
Кожна Висока Договірна Сторона вживає заходів, необхідних для припинення всіх дій, які суперечать положенням цієї Конвенції, крім серйозних порушень визначених наступною статтею.
Згідно ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться в попередній статті, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.
У преамбулі «Декларації про державний суверенітет України» від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.
Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до «Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон» від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.
Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Статті 3, 28 Конституції України передбачають, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
22 лютого 2022 року президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані державною думою та радою федерації рф.
В цей же день президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до ради федерації рф звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.
23 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.
24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про своє рішення почати так звану спеціальну військову операцію в Україні.
У подальшому, цього ж дня збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва російської федерації і збройних сил російської федерації, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділам ЗС України та здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.
У період з 5 години 24 лютого 2022 року та щонайменше до 23 серпня 2022 року (включно) підрозділи зс рф та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння.
Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.
Також, 24 лютого 2022 року в Україні указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.
Законом України «Про правовий режим воєнного стану», крім іншого, визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Крім того, співучасники з числа представників влади російської федерації та збройних сил російської федерації розпочавши 24.02.2022 року вторгнення на територію України, прийняли рішення про вчинення дій спрямованих на окупацію території України.
Для реалізації вищевказаного злочинного наміру серед інших був залучений військовий підрозділ збройних сил російської федерації, в якому проходить службу військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , а саме 5-та окрема гвардійська танкова Тацинська Червонознаменна, ордена Суворова 2-го ступеня бригада військова частина № НОМЕР_1 . У подальшому підрозділами збройних сил російської федерації, на виконання злочинного наказу представників влади рф, всупереч вимог міжнародного законодавства здійснено вторгнення на територію України та розпочато збройне протистояння.
Порушуючи закони та звичаї війни, що передбачені ст. 32 Конвенції, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України громадянин російської федерації ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою насильницької зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб з іншими особами, з невстановлених мотивів, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади та збройних сил російської федерації, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, у складі підрозділу у якому він проходив військову службу здійснив незаконний перетин державного кордону та приймав безпосередню участь у актах збройної агресії на території Бучанського району Київської області.
Так, 19 березня 2022 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем збройних сил російської федерації, за попередньою змовою із невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем збройних сил російської федерації із складу 5-ої окремої гвардійської танкової ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордена Суворова 2-го ступеня бригади військової частини № НОМЕР_1 , перебував на території України, а саме за адресою: Київська область, Бучанський район, 29-й кілометр + 400 метрів автодороги «Київ-Чоп», де в останнього виник умисел на вбивство громадян України з числа цивільного населення, що не брали участі у бойових діях, та перебували під захистом Конвенції, оскільки опинились під владою окупаційної держави.

Того дня, а саме 19 березня 2022 року о 14 год. 10 хв., ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем збройних сил російської федерації, за попередньою змовою із невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем збройних сил російської федерації із складу 5-ої окремої гвардійської танкової ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордена Суворова 2-го ступеня бригади військової частини № НОМЕР_1 , будучи об`єднаними спільним умислом, реалізуючи свій злочинний план направлений на вбивство двох осіб з числа цивільного населення, перебуваючи між ворітьми та будівлею веломагазину, який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, 29-й кілометр + 400 метрів автодороги «Київ-Чоп», тримаючи в руках невстановлені досудовим розслідуванням автомати калібру 5,45х39 мм., здійснили сукупно не менше 12 пострілів з вказаної вогнепальної автоматичної зброї в область спини та тазу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до висновку експертного дослідження № 345 на трупі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено сліпе вогнепальне поранення правого стегна (вхідна рана передньої поверхні правого стегна у верхній третині, від якої спереду назад відходить рановий канал з ушкодженням гілки стегнової артерії та переломом правої лобкової кістки), а також дотичне вогнепальне кульове поранення правої бокової поверхні тазу.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 346 на трупі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено: 2 наскрізні проникаючі вогнепальні кульові поранення грудної клітки (2 вхідні вогнепальні рани правової лопаткової ділянки, вихідні рани передньої поверхні грудної клітки зліва) сліпе вогнепальне кульове поранення правого передпліччя, ліктьового суглобу та плеча, наскрізне вогнепальне кульове поранення правого стегна та живота (вхідна рана зовнішньої поверхні правого стегна, вихідна рана передньої черевної стінки зліва), сліпе вогнепальне кульове поранення живота (вхідна вогнепальна рана епігастральної ділянки з рановим каналом, в кінці якого знаходиться куля під шкірою лівої поперекової ділянки), наскрізне вогнепальне кульове поранення живота та правого стегна (вхідна вогнепальна рана живота зліва, від якої зліва-направо, згори-вниз, дещо ззаду-наперед відходить рановий канал, який проходить крізь черевну порожнину, виходить через калитку, входить в передньо-внутрішню поверхню правого стегна та закінчується в ньому металевою кулею), наскрізне поранення лівої бокової поверхні тазу (2 рани тазу зліва, з`єднані між собою підшкірно), наскрізне вогнепальне кульове поранення лівого передпліччя, вогнепальне кульове поранення лівого плеча та грудної клітки (вхідна вогнепальна рана зовнішньої поверхні лівого плеча, вихідна вогнепальна рана її внутрішньо поверхні, в проекції якої розташована проникаюча рана грудної клітки).
Від отриманих поранень ОСОБА_8 помер на місці вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 зміг повернутись в приміщення охорони ТОВ «Кемпер-ГРУП», в якому невдовзі помер від крововтрати.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднане з умисним вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.
26.08.2022 слідчим у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за погодженням із начальником Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.
Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на території РФ, яка відповідно до постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» визнана державою-агресором.
Як зазначено у відповіді Департаменту міжнародно-правового співробітництва на лист №19/1/1-55вих-22 від 18.08.2022, згідно із інформацією начальника Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора №33-271вн-22 від 26.03.2022 АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних відправлень призначення Російської Федерації. Можливість здійснювати відправлення поштової кореспонденції до вказаної країни на теперішній час відсутня. Відповідно, за вищевикладених умов немає можливості виконати вимоги Кримінального процесуального законодавства України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території Російської Федерації.
Окрім того, відповідно до офіційної заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин із Російською Федерацією від 24.02.2022 на доручення Президента України МЗС України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.
Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_6 24.08.2022 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: «https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-sokovikovu-ms-original-ta-pereklad».
Також оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_6 та посилання на повний текст повідомлення про підозру опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 185 (7306) від 26 серпня 2022 року.
Також, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повісткою до прокурора на 11 год. 00 хв. 12.09.2022, 11 год. 00 хв. 13.09.2022, 11 год. 00 хв. 14.09.2022, 11 год. 00 хв. 15.09.2022. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 07.09.2022 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 09.09.2022 № 195 (7316).
Також, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повісткою до прокурора на 11 год. 00 хв. 13.10.2022, 11 год. 00 хв. 14.10.2022. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 06.10.2022 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 11.10.2022 № 218 (7339).
Також, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повісткою до прокурора на 11 год. 00 хв. 15.10.2022, 11 год. 00 хв. 17.10.2022, 11 год. 00 хв. 18.10.2022. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 10.10.2022 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 13.10.2022 № 220 (7341).
Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Наразі наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на території держави агресора російської федерації.
Згідно з ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук (ч. 2 ст. 297-1 КПК України).
Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України підтверджуються:
-протоколом огляду місця події від 12.05.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи та одяг потерпілого);
-протоколом огляду від 14.06.2022, яким яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи);
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого чоловіка на місці вчинення злочину;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого батька на території ТОВ «Кемпер Груп»;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, який повідомив, що являючись бійцем ДФТГ «Скіф» 19.03.2022 був очевидцем перебування військовослужбовців зс рф на території ТОВ «Кемпер Груп», а також свідком евакуації трупів двох цивільних чоловіків з території ТОВ «Кемпер Груп» ;
-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, в ході якого останній детально підтвердив попередньо надані в ході допиту свідка покази, на місці вчинення кримінального правопорушення;
-висновком експертного дослідження № 345, яким встановлено причину смерті ОСОБА_7 ;
-висновком експертного дослідження № 346, яким встановлено причину смерті ОСОБА_8 ;
-висновком експертів за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи № 18115/22-35, яким підтверджено що особою, одягненою в чорну уніформу, яка приймала участь у розстрілі цивільних осіб та зафіксована на фрагментах відеозаписів наданих на дослідження є ОСОБА_6 ;
-іншими доказами в своїй сукупності.
Таким чином, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
На підставі викладеного, слідчий просив суд надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Омськ російської федерації, громадянина російської федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого на службі в 5-й окремій гвардійській танковій ІНФОРМАЦІЯ_5 , ордена Суворова 2-го ступеня бригаді військова частина № НОМЕР_1 збройних сил російської федерації, яка розташована за адресою: російська федерація, Республіка Бурятія, м. Улан-Уде, ст. Дивізіонна.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 просив суд ухвалити рішення згідно вимог закону.
Дослідивши зміст клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Бучанським РУП ГУНП в Київській області із залученням до групи слідчих СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001656 від 10.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
У рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування встановлені обставини, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
26.08.2022 у порядку визначеному ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, копії яких надаються суду, а саме: протоколом огляду місця події від 12.05.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи та одяг потерпілого); протоколом огляду від 14.06.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого чоловіка на місці вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого батька на території ТОВ «Кемпер Груп»; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, який повідомив, що являючись бійцем ДФТГ «Скіф» 19.03.2022 був очевидцем перебування військовослужбовців зс рф на території ТОВ «Кемпер Груп», а також свідком евакуації трупів двох цивільних чоловіків з території ТОВ «Кемпер Груп»; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, в ході якого останній детально підтвердив попередньо надані в ході допиту свідка покази, на місці вчинення кримінального правопорушення; висновком експертного дослідження № 345, яким встановлено причину смерті ОСОБА_7 ; висновком експертного дослідження № 346, яким встановлено причину смерті ОСОБА_8 ; висновком експертів за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи № 18115/22-35, яким підтверджено що особою, одягненою в чорну уніформу, яка приймала участь у розстрілі цивільних осіб та зафіксована на фрагментах відеозаписів наданих на дослідження є ОСОБА_6 ; іншими доказами в своїй сукупності.
Відповідно до рапорту працівника ДЗІСД НП України, підозрюваний ОСОБА_6 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави-агресора РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
15.09.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.
Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Водночас здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 з метою визначення, чи є законні підстави для здійснення у вказаному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) чи передбачає КПК України здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочину, який розслідується в межах кримінального провадження, в якому подане клопотання; 3) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні; 4) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення; 5) чи переховується підозрюваний від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та якими доказами це підтверджується та/або чи оголошений підозрюваний у міжнародний розшук та якими доказами це підтверджується.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 .
Відповідно до клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та копій повідомлень про підозру від 24.08.2022 у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину: порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднане з умисним вбивством, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України. Детальні обставини можливого вчинення цього злочину викладені в повідомленій ОСОБА_6 підозрі від 24.08.2022.
Щодо того, чи передбачає КПК України здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочинів, які розслідуються в межах кримінального провадження, в якому подане клопотання.
Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.
Частиною другою ст. 297-1 КПК України прямо передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочинів, передбачених ст. 438 КК України.
Відповідно до рапорту працівника ДЗІСД НП України, підозрюваний ОСОБА_6 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави-агресора РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Щодо наявності в ОСОБА_6 процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022.
Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 та 3 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 135 Глави 11 Розділу ІІ КПК України передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 складено 24.08.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.
Враховуюче викладене, повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 12.09.2022, на 11 год. 00 хв. 13.09.2022, на 11 год. 00 хв. 14.09.2022, на 11 год. 00 хв. 15.09.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 09.09.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 13.10.2022, на 11 год. 00 хв. 14.10.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від 11.10.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Крім цього, повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 15.10.2022, на 11 год. 00 хв. 17.10.2022, на 11 год. 00 хв. 18.10.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) від 13.10.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Враховуючи, що станом на день складання повідомлень про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 складену 24.08.2022 його місцезнаходження органу досудового розслідування було невідоме, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення таких повідомлень про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, то, за змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, він набув статусу підозрюваного у вказаних кримінальних провадженнях та, відповідно, у даному кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022.
Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти до висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел. Крім того, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права детектива відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. У свою чергу, органом досудового розслідування було вчинено всі можливі, передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 має у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 процесуальний статус підозрюваного, а тому, слідчий суддя може вирішувати питання про здійснення щодо нього у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування.
Щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають суті поняття «наявність достатніх доказів для підозри особи», який передбачений у ч. 2 ст. 297-4 КПК України.
Такий стандарт «достатні докази для підозри», окрім правил щодо спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачений законодавцем при визначенні випадків повідомлення про підозру, тобто підлягає застосуванню слідчим і прокурором на стадії прийняття рішення про складення та вручення особі повідомлення про підозру (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК). Такий стандарт доказування на стадії досудового розслідування є нижчим за стандарт «обґрунтованої підозри», який передбачений при зверненні сторони обвинувачення із клопотанням про застосування до особи запобіжного заходу (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК) та вимагає оцінки наявних доказів з точки зору їх вагомості для підтвердження вірогідності вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК), у той час як при повідомленні про підозру та вирішенні питання про спеціальне досудове розслідування зібрані докази оцінюються з огляду на те, чи містять вони такі достовірні та належні відомості, які на даний момент розслідування в своїй сукупності та взаємозв`язку об`єктивно і переконливо пов`язують конкретну особу із вчиненням певного кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 обґрунтував на основі наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження (протоколом огляду місця події від 12.05.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи та одяг потерпілого); протоколом огляду від 14.06.2022, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, вилучено речові докази (гільзи); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого чоловіка на місці вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.06.2022, яка повідомила про обставини перебування свого батька на території ТОВ «Кемпер Груп»; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, який повідомив, що являючись бійцем ДФТГ «Скіф» 19.03.2022 був очевидцем перебування військовослужбовців зс рф на території ТОВ «Кемпер Груп», а також свідком евакуації трупів двох цивільних чоловіків з території ТОВ «Кемпер Груп»; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022, в ході якого останній детально підтвердив попередньо надані в ході допиту свідка покази, на місці вчинення кримінального правопорушення; висновком експертного дослідження № 345, яким встановлено причину смерті ОСОБА_7 ; висновком експертного дослідження № 346, яким встановлено причину смерті ОСОБА_8 ; висновком експертів за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи № 18115/22-35, яким підтверджено що особою, одягненою в чорну уніформу, яка приймала участь у розстрілі цивільних осіб та зафіксована на фрагментах відеозаписів наданих на дослідження є ОСОБА_6 ; іншими доказами в своїй сукупності) наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності та взаємозв`язку об`єктивно підтверджують, що існують достатні факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_6 пов`язаний із вчиненням кримінальних правопорушень за наведених вище обставин.
Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , зважаючи на надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність такої сукупності доказів, якої достатньо для підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, зазначених у клопотанні старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
Щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, то слідчий суддя, зважаючи на положення ст. 297-1 КПК України, не вбачає підстав для перевірки існування таких обставин, враховуючи, що старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 з підстав оголошення його в міжнародний розшук.
Щодо оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .
Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України (поточна редакція), якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. У первісній редакції цієї частини ст. 281 КПК України так само було передбачено оголошення слідчим, прокурором розшуку підозрюваного, якщо під час досудового розслідування його місцезнаходження невідоме (діяла до 14.04.2017).
Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме.
Як вбачається із матеріалів клопотання, органом досудового розслідування та прокурорами неодноразово вживалися заходи для виклику ОСОБА_6 до органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 для проведення слідчих та процесуальних дій шляхом направлення повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 12.09.2022, на 11 год. 00 хв. 13.09.2022, на 11 год. 00 хв. 14.09.2022, на 11 год. 00 хв. 15.09.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 09.09.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 13.10.2022, на 11 год. 00 хв. 14.10.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від 11.10.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Крім цього, повідомлення про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій до старшого слідчого слідчої групи на 11 год. 00 хв. 15.10.2022, на 11 год. 00 хв. 17.10.2022, на 11 год. 00 хв. 18.10.2022 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр у випуску № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) від 13.10.2022 року, окрім цього опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, проте ОСОБА_6 не з`явився для допиту у визначений слідчим час, причини неявки не повідомив.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 297-4 КПК України, під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування відносно особи прокурор/слідчий зобов`язаний довести, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Отже, положення чинного КПК України покладають на прокурора/слідчого обов`язок надати докази на підтвердження оголошення підозрюваного, зокрема, у міжнародний розшук, та не зобов`язують прокурора/слідчого доводити факт перебування такої особи в розшуку.
При цьому, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку вже в кримінальному провадженні і було здійснено старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 шляхом винесення постанови від 15.09.2022 про оголошення у державний, міждержавний та міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Фактично, дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення державного, міждержавного та міжнародного розшуку підозрюваного є датою оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а саме з цим фактом частина 2 статті 297-1 КПК України пов`язує можливість здійснення спеціального досудового розслідування.
Подальше скерування зазначеної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для організації міжнародного розшуку підозрюваної є організаційним етапом такого розшуку і є наслідком виникнення такого юридичного факту як оголошення особи у міжнародний розшук.
Вказану правову позицію підтверджує зміст ст. 281 КПК України, яка визначає загальні правила оголошення у розшук і здійснення розшуку.
Так, за змістом вказаної статті, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова.
Таким чином, факт оголошення особи у розшук (міжнародний розшук як один із різновидів розшуку) підтверджується окремою постановою слідчого (детектива). Вказана умова в даному випадку була дотримана.
Частина 3 ст. 281 КПК України передбачає, що у подальшому оголошений розшук може здійснюватися за відповідним дорученням оперативними підрозділами, але поняття «здійснення розшуку» не є тотожним поняттю «оголошення розшуку» за змістом статті 281 КПК України. Розшук здійснюється після його оголошення, при чому здійснення розшуку стосується вирішення організаційних питань, які вирішуються після його оголошення.
Постанова про оголошення особи в міжнародний розшук є єдиним доказом існування юридичного факту оголошення такої особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України. При цьому скерування даної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України є одним із можливих шляхів організації міжнародного розшуку, тобто є лише засобом здійснення такого розшуку (ч. 3 ст. 281) КПК України.
З огляду на наявність у матеріалах клопотання доказів оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 - відповідної постанови від 29.06.2022 - слідчий суддя дійшов висновку, що старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 доведено факт оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 .
Так, КПК України не передбачає особливостей оголошення особи у міжнародний розшук і не делегує нікому можливість встановлювати такі особливості підзаконними актами.
У свою чергу, слідчий (детектив) вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.
Положення «Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол», затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, визначають, що однією з цілей міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються. При цьому не зазначається, що виключно вказана Інструкція регулює питання встановлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, зокрема оголошено їх міжнародний розшук. Крім того, КПК України не обмежує поняття міжнародного розшуку тільки міжнародним розшуком з використанням інформаційної системи Інтерполу.
Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не оголошена у міжнародний розшук, а може свідчити, що такий розшук не здійснюється цією організацією, але у цьому випадку компетентні органи відповідної країни для здійснення розшуку мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про не оголошення особи у міжнародний розшук, оскільки з наявністю/відсутністю такої інформації КПК України не пов`язує можливість/неможливість оголошення особи у розшук (міжнародний розшук).
На підставі наведеного вище, враховуючи, що КПК України передбачає спеціальне досудове розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, які розслідуються у межах кримінального провадження № 0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, зважаючи, що стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного саме фактом перебування останнього в такому розшуку, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання у зв`язку із доведеністю всіх обставин, які обумовлюють застосування спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого начальником Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001656 від 10 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України - задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2022 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Якщо підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001656 від 10 травня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 , перестануть існувати, органу досудового розслідування звернутися до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.
Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1