Справа № 455/1818/21
Провадження № 1-кп/455/122/2022
ВИРОК
Іменем України

27 квітня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 01.11.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лука Самбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 28 жовтня 2021 року близько 06:00 год., перебуваючи в лісовому масиві, в кварталі № 4 Спаського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», поблизу с. Великосілля Самбірського району Львівської області на території якого розташований регіональний ландшафтний парк «Верхньо Дністровські Бескиди», що належить до природно-заповідного фонду України, порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, з використанням бензопили, вчинив самовільну рубку одного дерева породи «ялиця», загальною кубомасою 2,01 м. куб., чим заподіяв Старосамбірській міській раді Самбірського району Львівської області шкоду на суму 6834 гривень. В подальшому, вказану незаконно здобуту деревину, ОСОБА_3 розрізав на 4 колоди та 01.11.2021 року завантажив її на гужовий транспорт і перевозив з місця вчинення незаконної порубки до власного будинку, що розташований АДРЕСА_1 , де був виявлений працівниками поліції та охоронної фірми «Аркон» на околиці лісового масиву.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.246 КК України, тобто незаконна порубка дерев та перевезення незаконно зрубаних дерев на територіях природно-заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.3 ст.246 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 28.10.2021 зранку, він, перебуваючи в лісовому масиві, в кварталі № 4 Спаського лісництва в с.Великосілля, бензопилою зрізав одне дерево породи «ялиця» та розрізав його на чотири колоди. В подальшому, 01.11.2021 він повернувся на місце, погрузив колоди на гужовий транспорт та повіз їх до себе додому у с.Соснівка, де його затримали працівники охоронної фірми «Аркон» після чого приїхали працівники поліції. Зазначає, що зрізав вказане дерево з метою його подальшого продажу для отримання коштів необхідних для купівлі ліків для дочки. У вчиненому щиро розкаюється, жаліє про вчинене ним, усвідомлює наслідки своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіслав суду з`яву в якій просить розглядати справу у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного злочину доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев та перевезення незаконно зрубаних дерев на територіях природно-заповідного фонду.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності").
Обвинувачений ОСОБА_3 висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки, тобто щире каяття має місце.
Активне сприяння у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, яке виразилось у тому, що обвинувачений повно та всебічно розповів про обставини, які мали місце у той час та тим самим активно та відкрито сприяв суду у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, тобто розкриттю кримінальних правопорушень.
Добровільне відшкодування завданого збитку виразилось у добровільній сплаті ОСОБА_3 на користь потерпілого Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області завданого ним матеріального збитку на суму 6834 гривні, що підтверджується квитанцією №7 від 15.11.2021.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, враховується його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, також враховується його стан здоров`я, зокрема те, що обвинувачений є працездатним (інвалідності не встановлено), у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд враховує те, що поведінка обвинуваченого в судовому засіданні була адекватною, свої показання він надавав послідовно та змістовно, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Суд також приймає до відома досудову доповідь складену Самбірським районним сектором №1 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої існує середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб та орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не створить високої небезпеки для суспільства.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк в межах санкції ч.3 ст.246 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини справи, особу винного ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Майнову шкоду у розмірі 6834гривень відшкодовано обвинуваченим добровільно.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Накладені ухвалами слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 08.11.2021 арешти на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376, 532 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 08.11.2021 на лісопродукцію, а саме 4 колоди породи «ялиця», загальним об`ємом 1,62 метрів кубічних.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 08.11.2021 на гужовий транспорт, користувачем та власником якого є ОСОБА_3 .
Речові докази:

-лісопродукцію, а саме 4 колоди породи «ялиця», загальним об`ємом 1,62 метрів кубічних, яка знаходиться на зберіганні на території ДП «Старосамбірське лісомисливське господарство» за адресою: м.Старий Самбір, вул.Дрогобицька, 2, Самбірського району Львівської області, - конфіскувати;
-гужовий транспорт, який належить ОСОБА_3 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1