Справа № 538/488/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин клопотання представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000053 від 22.01.2018, за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст.289 КК України,
у с т а н о в и в:
Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначає, що 13.01.2020 року слідчим суддею Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_7 накладено арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 в рамках розслідування кримінального провадження № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. У подальшому дане кримінальне провадження було об`єднане з іншими кримінальними провадженнями та обвинувальний висновок за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом було скеровано до суду. На даний час у Пирятинському районному суді Полтавської області проводиться судовий розгляд справи за даним фактом, при цьому предметом кримінального правопорушення є вказаний вище належний йому автомобіль. Вважає, що ні станом на час прийняття даного рішення про накладення арешту на автомобіль, ні на даний час, жодної правової підстави, визначеної статтею 170 КПК України, для його арешту не було і немає, а відтак дане рішення має бути скасоване. ОСОБА_4 , як власник арештованого майна, не має будь-якого відношення до вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з яким на його майно накладено арешт. Він не є у провадженні ні підозрюваним, ні обвинуваченими чи іншою стороною у цій справі. Однак, незважаючи на це, він не має змоги користуватися належним йому автомобілем протягом тривалого часу, а саме більше 2 років. Тобто, всупереч вимогам чинного законодавства України протягом тривалого часу порушуються конституційні права ОСОБА_4 щодо безперешкодного володіння, користування та розпорядження його майном, які у своїй сукупності становлять зміст права власності, гарантованого Конституцією України. Просить скасувати арешт, накладений на автомобіль «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 та повернути автомобіль «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 , його власнику - ОСОБА_4 .

Представник особи, яка звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у судове засідання не з`явився, інші учасники судового розгляду також не з`явилися у судове засідання, про розгляд справи повідомлені належним чином, тому їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, яке є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та предметом злочину, зазначивши також, що наразі є потреба забезпечити збереження указаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні. Особа, яка звернулася до суду із клопотанням, не може бути власником цього транспортного засобу, оскільки вилучений у ОСОБА_4 автомобіль мав ознаки підробки ідентифікаційних номерів, про що є висновок експерта. Крім того, арешт на вказаний автомобіль був накладений як засіб запебезпечення в рамках іншого кримінального провадження, розпочатого Охтирським ВП ГУНП в Сумській області, за фактом підробки ідентифікаційних номерів транспортного засобу.
Розглянувши вказане клопотання, врахувавши доводи особи, яка звернулася до суду із клопотанням,доводи прокурора, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу частини першої статті 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження тощо.
Отже за нормами кримінального процесуального законодавства доля речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішується судом під час ухвалення вироку.
Крім того, згідно матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000053 від 22.01.2018, арешт автомобіля Mitsubishi L 200 д.н.з. НОМЕР_1 як захід забезпечення кримінального провадження, не застосовувався. Заявник зазначає, що арешт був накладенийв рамках розслідування кримінального провадження № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (за фактом підробки вузлів та агрегатів указаного транспортного засобу), яке в провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області не перебуває.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000053 від 22.01.2018, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000053 від 22.01.2018, за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст.289 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1