Справа № 694/59/19
Провадження №1-кп/694/77/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
28.04.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, раніше судимого вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 н.м.д.г.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 15 листопада 2018 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, таємно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, заволодів його майном: мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «216 Dual SIM», ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта №8/966 від 17.12.2018, станом на 15 листопада 2018 року становила 566 гривень 67 копійок, картою пам`яті марки «Kingston», ринкова вартість якої, відповідно до висновку експерта №8/966 від 17.12.2018, станом на 15 листопада 2018 року становила 78 гривень 33 копійки та сім - карткою оператора мобільного зв язку ПрАТ «Київстар», вартість якої станом на 15 листопада 2018 року становила 25 гривень, тим самим завдав шкоди потерпілому на загальну суму 670 гривень, після чого покинув будинок та попрямував у невідомому напрямку.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах восени 2018 року, перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , викрав його телефон Nokia, доки той спав. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Потерпілий ОСОБА_5 , який був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився. Натомість надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого. При винесенні рішення та призначенні покарання покадається на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як кримінальне правопорушення таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, неповнолітіх дітей на утриманні не має, раніше судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити не пов`язане з позбавленням волі.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів, при проведенні під час досудового розслідування експертизи в сумі 572,00 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 572,00 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «216 Dual SIM», карта пам`яті марки «Kingston», сім - картку оператора мобільного зв язку ПрАТ «Київстар» - повернути власнику ОСОБА_5 .
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку

скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1