КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0002059, а саме: майно, яке виявлене в ході проведення обшуку в офісному приміщенні ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ», за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка 83-Д, нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (групи приміщень № 3) в літері В та за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.
Зокрема, стверджує, що у клопотанні та матеріалах, долучених до нього містяться відомості про правові підстави вилучення згаданого раніше майна та обґрунтовані доводи щодо необхідності арешту усього без виключення майна, зазначеного у клопотанні, у тому числі грошових коштів, походження яких так стороною захисту і власником не доведено необхідними документами.
На теперішній час досудовим розслідуванням встановлено особи, які являються активними учасниками злочинної групи, серед яких - ОСОБА_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., є директором ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ» ().
У ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , вилучено 265 000 дол. США. і є достатньо підстав вважати, що вказані грошові кошти отримані саме від незаконної діяльності.
З метою спростування доводів сторони обвинувачення ОСОБА_6 надав довідку з ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що на його рахунки надходили грошові кошти в сумі 70 500 Євро, було знято 56 000 Євро та відповідно 199 250 дол. США та знято 95 000 дол. США. Однак, прокурор переконаний, що вказані суми могли надходити та зніматися з рахунків декілька разів (могли зніматись та надходити одні й ті ж самі суми у невеликій кількості та за короткий проміжок часу), що фактично давало змогу формувати загальний обсяг коштів. Крім того, вказана у довідці інформація свідчить лише про загальний обіг по карткових рахунках, а не про саму наявність такої суми коштів. Також не має даних щодо походження грошових коштів, які перераховувались на карткові рахунки.
Крім цього, стороною захисту надано митну декларацію, в якій зазначено, що під час перельоту з Грузії до України ОСОБА_6 декларував готівкові грошові кошти в сумі 200 000 доларів США. На підтвердження цього факту останній надав довідку з АТ «ТіБіСі Банк» (Грузія), в якій міститься інформація, що на його рахунку знаходились грошові кошти в сумі 445 000 дол. США, однак факт зняття вказаних грошових коштів та справжність видачі такої довідки не підтверджено.
Окрім цього органом досудового розслідування встановлено, що за останні три роки сума доходу ОСОБА_6 на території України значно менша, ніж його видатки, а дохід в інших країнах, в тому числі Грузії, а також джерела його походження на даний час встановити неможливо, оскільки підлягають ретельній перевірці шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, в тому числі на території іноземних держав, дотримуючись відповідної правової процедури.
Сторона обвинувачення має достатньо підстав вважати, що грошові кошти, на які необхідно накласти арешт, можуть бути отримані злочинним шляхом, а також легалізовуються на території України шляхом придбання майна.
На переконання прокурора слідчий суддя не прийняв до уваги те, що усі перелічені документи, речі, предмети, комп`ютерна техніка, містять відомості про вчинення кримінальних правопорушень, підлягають ретельній перевірці під час проведення досудового розслідування, є предметами ряду судових криміналістичних експертиз, зокрема, почеркознавчої, експертизи документів, комп`ютерно-технічної та інших. Крім цього, згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та у подальшому саме ці докази необхідно буде досліджувати у судових засіданнях, після завершення досудового розслідування.
Також, прокурор зауважує, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за його відсутності та без повідомлення про дату та час судового засідання. Крім того, вказує, що в клопотанні про арешт майна містилося прохання про поновлення строку на звернення з таким клопотанням, однак слідчий суддя залишив його без задоволення не вирішуючи питання поновлення строку.
Прокурор та представник власника майна у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 08 жовтня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002059, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом внесення службовими особами Київської митниці Держмитслужби та ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ» протягом 2018-2021 років завідомо неправдивих відомостей щодо вартості транспортних засобів, привезених із США та Грузії, які розмитнюються без сплати в повному обсязі відповідних митних платежів, які не надходять до Державного бюджету України, що спричиняє тяжкі наслідки; за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Київської митниці Держмитслужби в інтересах ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ», які протягом 2018-2021 років забезпечували ввезення на митну території України транспортних засобів, привезених із США та Грузії, які розмитнюються без сплати в повному обсязі відповідних митних платежів, які не надходять до Державного бюджету України, що спричиняє тяжкі наслідки.
18 листопада 2021 року проведено обшуки в офісному приміщенні ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ», за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка 83-Д, нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (групи приміщень № 3) в літері В та за місцем мешкання ОСОБА_6 директор та засновник ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ», за адресою: АДРЕСА_1 , під час яких виявлено та вилучено ряд речей та документів.
14 лютого 2022 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0002059, а саме: майно, яке виявлене в ході проведення обшуку в офісному приміщенні ТОВ «КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ», за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка 83-Д, нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (групи приміщень № 3) в літері В та за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року залишено без задоволення клопотання прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором не доведено, що вилучені речі та документи, були здобуті злочинним шляхом та містять відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно доч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що майно на яке прокурор просить накласти арешт було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів у клопотанні прокурора та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє належне обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане раніше майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що свідчить про формальність згаданої постанови.
Не спростовують такий висновок і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0002059, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/7510/22-к Справа №11-сс/824/2104/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1