печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 від 04.07.2022 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 від 04.07.2022 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020.
В обґрунтування доводів скарги адвоката ОСОБА_3 посилається на те, що 22 червня 2022 року адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах особи, яку він представляє - ОСОБА_4 , було подано слідчому головного слідчого управління Національної поліції України клопотання про повернення речових доказів, вилучених під час обшуку 20.05.2021 в рамках кримінального провадження № 0000693 від 16.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
18 липня 2022 року на поштову адресу адвоката ОСОБА_3 звичайним листом на надійшла постанова старшого слідчого ОВС ОСОБА_5 від 04 липня 2022 року про повну відмову у задоволенні клопотання.
20.05.2021 слідчим СГ ГСУ НП України ОСОБА_6 , який входить до слідчої групи СГ ГСУ НП України під керівництвом старшого слідчого ОСОБА_5 проведено обшук згідно матеріалу ЄРДР досудового розслідування № 0000693 від 16.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
За результатами проведеного обшуку 20.05.2021 слідчим ОСОБА_6 , який входить до складу слідчої групи під керівництвом старшого слідчого СГ ГСУ НП УкраїниОСОБА_5 було складено протокол від 20.05.2021. З протоколу обшуку вбачається, що вказана слідча дія проводилась відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК.
04 червня 2021 року до відповіді на адвокатський запит було додано копію ухвали слідчого судді від 24 травня 2021 року, якою надано дозвіл на обшук з метою відшукання та вилучення речей, документів, які мають значення доказів.
Як убачається із постанов слідчого та прокурора про відмову у задоволенні неодноразових клопотань про повернення тимчасово вилучено майна, майно, вилучене під час обшуку 20.05.2021 у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не має статусу, передбаченого статтями 170-174 КПК.
В судове засідання представник особи, яка подала скаргу, не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_3 на електронну адресу суду направила клопотання про розгляд скарги за її відсутності, заявлені вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Представник Головного слідчого управління Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Слідчий ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, щодо заявлених вимог заперечує в повному обсязі.
За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Вивчивши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України.
22 червня 2022 року адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах особи, яку він представляє - ОСОБА_4 , було подано слідчому головного слідчого управління Національної поліції України клопотання про повернення речових доказів, вилучених під час обшуку 20.05.2021 в рамках кримінального провадження № 0000693 від 16.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
18 липня 2022 року на поштову адресу адвоката ОСОБА_3 звичайним листом на надійшла постанова старшого слідчого ОВС ОСОБА_5 від 04 липня 2022 року про повну відмову у задоволенні клопотання.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи адвоката ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого про відмову у задоволені клопотання, надано обґрунтування підстав, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 від 04.07.2022 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020 - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1