Справа № 932/3037/22
Провадження № 1-кс/932/1558/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000427 від 09.06.2022 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна, а саме мобільного телефону марки «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000427 від 09.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.06.2022 року приблизно о 16 год. 32 хв. працівниками поліції за адресою: м. Дніпро, Шевченківський р-н., ж/м Тополя-2, біля будинку № 20, було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту (ЖЄО 18023 від 08.06.2022 року).

Крім того, в ході особистого огляду гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 09 червня 2022 року, вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом.

Як зазначено у клопотанні, вилучене майно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню. Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт на мобільний телефон марки «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 , встановивши заборону відчуження, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) вказаного майна.

У судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляду клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив. Повідомлений у встановленому порядку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні слідчого відділення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000427 від 09.06.2022 року.

Встановлено, що 08.06.2022 року приблизно о 16 год. 32 хв. працівниками поліції за адресою: м. Дніпро, Шевченківський р-н., ж/м Тополя-2, біля будинку № 20, було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту, а також було вилучено мобільний телефон «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 , який наразі перевіряється не предмет використання з метою збуту наркотичних речовин шляхом розміщення так званих «закладок».

Мобільний телефон було вилучено та приєднано до цього провадження, що вбачається з Постанови слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 09 червня 2022 року.

З огляду на таке, вважаю, що вилучене майно має значення для досудового розслідування та може містити відомості про обставини вчинення даного злочину, тому є потреба в накладенні на нього арешту.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, беручи до уваги, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини скоєння цього кримінального правопорушення, а також може слугувати доказом збуту наркотичних засобів, що має наслідком перекваліфікацію злочинного діяння, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вилучене майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що є ризик приховування, зміни чи пошкодження цього майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності та знищення інформації, яка міститься на мобільному телефоні, зокрема, у соціальних мережах чи месенджерах, тому для досягнення дієвості цього провадження та забезпечення зберігання речового доказу, доцільно встановити заборону відчуження, розпорядження та користування мобільним телефоном марки «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 .

З урахування вищезазначеного, приходжу до висновку про накладення арешту на вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, що відповідає приписам ст. 170 КПК України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. З цих підстав клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон телефону марки «Meizu» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора номер НОМЕР_2 , заборонивши власнику відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ