Справа № 761/9489/22
Провадження № 1-кп/761/2462/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буштино Тячівського району Закарпатської області, із вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, одруженого, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_5,

представника потерпілої ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2022 року в провадження до судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_2 від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судово справи між суддями від 01.06.2022 визначено головуючого суддю ОСОБА_7

Ухвалою суду від 02.06.2022 призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду, у зв`язку з відповідністю його вимогам КПК України.

Представник потерпілого підтримала позицію прокурора, просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник в судовому засіданні заперечив можливість призначення обвинувального акту до розгляду, просив закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України або повернути обвинувальний акт, оскільки такий не відповідає приписам ст.291 КПК України.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, представника потерпілої, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Стаття 19 Конституції України закріплює обов`язок усіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при цьому жодному із них не надано права роз`яснювати норми закону, або трактували їх за власним переконанням.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Виходячи зі змісту ст. ст. 314, 315 КПК України, основною метою проведення підготовчого провадження є визначення судом наявності підстав призначення кримінального провадження до судового розгляду. За результатами проведення підготовчого судового засідання суд має право прийняти обмежене коло рішень (затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закрити кримінальне провадження, повернути обвинувальний акт, направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь) та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Зокрема, ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: п.2 - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо - після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчинені тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Із аналізу статті 314 КПК України вбачається, що суд має право прийняти рішення про закриття провадження на підставі одного із пунктів статті 284, але не зобов`язаний вчинити зазначені дії саме на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

У разі встановлення судом першої інстанції обставин, передбачених цією нормою закону, рішення про закриття кримінального провадження, передбачене п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України, має бути належним чином мотивоване, а такі висновки суду мають бути підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими в суді першої інстанції. Дотримання принципу безпосередності дослідження доказів судом першої інстанції у такому випадку є обов`язковим.

У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведене узгоджується із правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 14.04.2021 (справа № 401/217/20).

Заявляючи на стадії підготовчого судового засідання клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, захисник зазначає, що строк досудового розслідування закінчився, а обвинувальний акт направлено до суду після закінчення такого строку.

Разом з тим суд зауважує, що для прийняття рішення про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, визначеного ст. 219 КПК, суд має безпосередньо дослідити усі докази, які у суду на стадії проведення підготовчого судового засідання відсутні, оскільки відповідно до норм Кримінального процесуального законодавства, до суду надходить лише обвинувальний акт з реєстром матеріалів провадження, а сприймаючи лише докази, надані стороною захисту, судом буде порушено принцип змагальності сторін, передбачений ст. 22 КПК України. Стадія ж дослідження письмових доказів по справі передбачена лише в процесі судового розгляду.

Відтак, клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України є передчасним та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, стаття 291 КПК України (частина друга) передбачає виключний перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що останній не містить відомостей про громадянство обвинуваченого.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні 31.05.2022 кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч.2 ст.289 КК України на ч.2 ст.190 КК України. У цей же день, 31.05.2022 ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, повідомлено про закінчення досудового розслідування та відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення, а також вручено обвинувальний акт.

Водночас, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей того, що після зміни повідомленої раніше підозри за ч.2 ст.190 КК України органом досудового розслідування проведено допит підозрюваного. Під час підготовчого судового засідання встановлено, відсутність проведення такого допиту.

На думку суду, допит особи є однією з основних слідчих дій у кримінальному процесі на стадії досудового розслідування та важливим джерелом доказів під час судового розгляду.

Перекваліфікація інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення відбулася в межах статтей різних розділів кримінального закону, зокрема з Розділу XI «КРИМІНАЛЬНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ ПРОТИ БЕЗПЕКИ РУХУ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЇ ТРАНСПОРТУ» на Розділ VI «КРИМІНАЛЬНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ ПРОТИ ВЛАСНОСТІ».

Допит підозрюваного є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на одержання від підозрюваного показань зі змісту підозри, а також з приводу всіх інших відомих йому обставин, що мають значення для правильного вирішення кримінального провадження та має забезпечувати ефективну реалізацію підозрюваним права на захист.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, в порушення вимог ст.109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити.

Зокрема, у переліку проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій зазначено про наявність протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 31.05.2022 (10 год. 15 хв. - 11 год. 15 хв.) саме: підозрюваному та його захиснику, водночас відсутні дані про те, що потерпіла була повідомлена про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів досудового розслідування.

При цьому, доводи сторони захисту щодо наявності інших підстав для повернення обвинувального акту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо посилання захисника щодо неконкретизованого формулювання обвинувачення, суд звертає увагу на те, що зміст ст. 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор відповідно до вимог кримінального процесуального закону виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими, і відповідне формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року в справі «Хужин та інші проти Росії», Європейський суд з прав людини «нагадує, що положення §2 статті 6 Конвенції спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в §2 статті 6, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у §1 статті 6 Конвенції (AllenetdeRibemontv. France, §35).

За таких обставин, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України, суд вважає за необхідне обвинувальний акт з відповідними додатками за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 291, 314-316, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження № 0000059 від 20.02.2017, - залишити без задоволення.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017, за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - повернути прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, його захиснику, потерпілій та її представнику.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_9