Справа №463/4433/22
Провадження №1-кс/463/3119/22
У Х В А Л А

14 липня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотання (заяви), поданого 17 травня 2022 року вих. №506 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотання (заяви), поданого 17 травня 2022 року вих. №506 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Просить зобов`язати слідчого розглянути вказане клопотання, вчинити відповідні дії згідно поданого клопотання та прийняти відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду вказаного клопотання у відповідності до ст.ст.220, 221 КПК України.
Скаргу мотивує тим, що 17 травня 2022 року в порядку ст.220 КПК України він звернувся до слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із клопотанням у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2022 про залучення його до провадження, як потерпілого. Однак, клопотання в порушення вимог ст.220 КПК України не розглянуто та рішення не прийнято. Зазначені дії слідчого скаржник вважає незаконними, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник до судового засідання подав заяву про розгляду скарги у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Скерував на адресу суду, заперечення вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в такій слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому суд поновляє строки на звернення зі скаргою

Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України , на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
У відповідності до положень ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Крім того, за змістом частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
В свою чергу, необхідності прийняття окремого процесуального рішення про визнання особи потерпілою КПК України не передбачає. Що ж стосується заяви про залучення особи до провадження як потерпілого, КПК України не обмежує особу у праві подати таку заяву повторно і одночасно, зобов`язує слідчого розглянути таку заяву.
Разом з тим, приписами статті 283 КПК України визначено три форми закінчення досудового розслідування, а саме шляхом закриття кримінальне провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно, можливість розгляду слідчим клопотання про визнання особи потерпілою безпосередньо залежить від стадії досудового розслідування, і зокрема, такий розгляд можливо виключно до закінчення досудового розслідування.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Окрім цього зі змісту ст. 220 КПК України обов`язок слідчого полягає у розгляді клопотання незалежно від того чи винесена ухвала слідчого судді про зобов`язання про вчинення дій. Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тобто слідчий самостійно визначає, які слідчі дії необхідно та достатньо провести для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, те, що згідно матеріалів кримінального провадження №0000002 від 04.01.2022 03.06.2022 закрите, суд приходить до висновку що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 306, 307, 220, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити, поновити строки на звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотання (заяви), поданого 17 травня 2022 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1