ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1572/22 Справа № 216/1480/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 14 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі, громадянина України, фактично мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кривому Розі, громадянина України, фактично мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, визнано винуватими у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Цим вироком також ухвалено про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта у провадженні у сумі 1144,00 грн. у солідарному порядку.
Окірм того судом вирішено питання про долю речових доказів.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, визнано винуватими у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.
Так, в ніч на 14.02.2018 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також малознайомий ним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої у кухні вказаного помешкання. Під час вживання спиртного ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав вихвалятися ОСОБА_7 і ОСОБА_6 тим, що під час перебування у місцях позбавлення волі він нечемно поводився з іншими засудженими. Будучи особами, які раніше перебували в місцях позбавлення волі, такі вихваляння ОСОБА_10 обурили ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , унаслідок чого у них виникла гостра неприязнь до нього, та умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно з метою спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , приблизно о 00:00 годині 14.02.2018 почали спільно та умисно, зі значною силою, завдавати потерпілому ОСОБА_10 , який стояв навпроти них, численних ударів обома кулаками в ділянку голови та обличчя, при цьому ОСОБА_6 завдав потерпілому не менше 6 ударів обома кулаками в ділянку голови та обличчя, а ОСОБА_7 не менше 10 ударів обома кулаками в ділянку голови та обличчя. Намагаючись уникнути побиття, потерпілий ОСОБА_10 відступив з кухні до коридору даної квартири, де унаслідок отриманої великої кількості ударів, не устояв на ногах та впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинили свої злочинні дії та лягли відпочивати у зазначеному помешканні, а співробітники поліції, які прибули до даної квартири за викликом сусідів, виявивши потерпілого ОСОБА_10 на підлозі коридору, викликали йому бригаду швидкої медичної допомоги, медичні працівники якої цієї ж ночі 14.02.2018 госпіталізували потерпілого до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2 «ДОР»», де незважаючи на вжиті лікарями заходи спрямовані на рятування життя потерпілого ОСОБА_10 , о 15:35 годин 14.02.2018 було констатовано його біологічну смерть.
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани №1 в тім`яній області по середній лінії; забитої рани №2 в тім`яній області ліворуч; множинних саден в тім`яній області, скроневих ділянках, в лобній області ліворуч, в потиличній області; забою м`яких тканин в потиличній ділянці; забитої рани №3 біля зовнішнього кута лівого ока; двох синців обох навколо очних ділянок з переходом на спинку носа; переломів кісток носу; забитої рани №4 на слизовій оболонці верхньої губи; двох синців на тильній поверхні обох кістів рук; крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобних тім`яних потиличних та скроневих ділянках; крововиливу під твердою мозковою оболонкою лівої півкулі головного мозку в об`ємі близько 150 мл на конвекситальній та базальній поверхнях; повного лінійного перелому кам`янистої підвищеності лівої скроневої кістки; крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та напівпівкуль мозочка; множинних дрібнокрапкових та петехіальних крововиливів у сіру та білу речовину обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливів у шлуночки головного мозку. Виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження в області голови відносяться до комплексу закритої черепно-мозкової травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_10 , яка була констатована о 15:35 годин 14.02.2018 в приміщенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», та настала у результаті закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи черепу та ускладнилася набряком мозку.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, зазначивши у резолютивній частині вироку, що судові витрати на користь держави за проведення трасологічної експертизи №29/4.6/473 від 05.03.2018 слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частинах по 572, 00 грн., з кожного.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу вчинення та інших обставин провадження, вважає що вирок є незаконним та підлягає зміні через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор вказує, що суд, в порушення вимог закону, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, безпідставно вказавши замість цього про солідарне стягнення витрат з обвинувачених, тому вирок підлягає зміні в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених, які не заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою зміну вироку, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться зокрема витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат окремо щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону видно, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу між обвинуваченими та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на те, що суд неправильно розподілив між обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 процесуальні витрати у провадженні за проведення трасологічної експертизи №29/4.6/473 від 05.03.2018, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат у провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити.
Стягнути з ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи №29/4.6/473 від 05.03.2018, по 572, 00 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4