Справа № 203/3782/22
Провадження № 1-кс/0203/3059/2022
УХВАЛА

04 жовтня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , яка полягає у неврученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000278, -

ВСТАНОВИВ:
03 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000278 від 02 липня 2021 року, в якій просив слідчого суддю зобов`язати старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 визнати його, ОСОБА_2 , потерпілим та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 03 жовтня 2022 року вказана скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження передбачені ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги видно, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність слідчого, яка на думку скаржника полягає у невизнанні його потерпілим та неврученні йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000278.

У частині 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Скарга може подаватися заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Перелік цих суб`єктів відповідає виду бездіяльності, що оскаржується.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Висновки про що до слідчих суддів місцевих судів доводив ще Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ ще у своїх «Узагальненнях про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 та від яких не відступає і нині судова практика, в тому числі і Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4807/21.

Щодо стверджуваної бездіяльності, яка пов`язана із невизнанням потерпілим та неврученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого скаржнику необхідно звернути увагу на те, що ця бездіяльність, з урахуванням положень про вручення такої пам`ятки у ч. 2 ст. 55 КПК України (потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення) не свідчить про обов`язок, строк виконання якого чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. З урахуванням цього, слідчий суддя критично оцінює доводи скаржника щодо прийнятності його скарги. Тому, скарга на можливу бездіяльність слідчого щодо невручення пам`ятки потерпілого не може розглядатись слідчим суддею, оскільки ця бездіяльність не відноситься до випадків, передбачених у ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, оскільки скарга подана на дії слідчого, що згідно вимог ст. 303 КПК України не підлягають окремому оскарженню на досудовому провадженні, у відкритті провадження за такою скаргою належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , яка полягає у невизнанні потепілим та неврученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000278.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1