Провадження № 1-і/638/21/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , осіб на утриманні не має, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 22 червня 2022 року включно.
13 червня 2022 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже обвинувачений був оголошений у державний розшук; незаконно впливати на потерпілих і свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого злочину та продовження своєї злочинної діяльності. Обвинувачений не має офіційного місця роботи та стабільного доходу; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки, так як він не одружений, осіб на утриманні не має; обвинувачується у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відповідальність за які встановлена у вигляді: за ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України - обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; за ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що зазначені прокурором ризики недоведені. В державному розшуку не був, оскільки в той час відбував покарання в місцях позбавлення волі, на потерпілу та свідків будь-яким чином вплинути не може, намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду відсутній та прокурором недоведений. Зазначив, що має намір вступити до лав ЗСУ та приймати участь у бойових діях.
Захисник підтримав позицію обвинуваченого, проти задоволення клопотання заперечував.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Судом встановлено, що ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2022 року продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 22 червня 2022 року. Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддею враховано, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відповідальність за які встановлена у вигляді: за ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України - обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; за ч. 2 ст.187 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на утриманні нікого не має, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідностей не має.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на строк до 19 серпня 2022 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.
Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про намір вступити до лав ЗСУ та приймати участь у бойових діях, суд критично ставить до таких тверджень, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів складення обвинуваченим заяви про вступ до лав ЗСУ. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, існує імовірність, що обвинувачений може скористатись запровадженим в України воєнним станом з метою переховування від суду.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 від 19 березня 2013 року, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 19 серпня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1