Березівський районний суд Одеської області
01.11.2022
Справа № 494/1309/22
Номер провадження 1-кп/494/224/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 16 вересня 2022 р. за №0000385, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Березівського району Одеської області, громадянина України, перебуває у фактичних сімейних стосунках із ОСОБА_5 , має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, з середньою освітою, за спеціальністю тракторист-комбайнер, працює по найму у приватних осіб, не військовозобов`язаного, урядових нагород не маючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 р., що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 р. №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 р., що затверджений Законом України від 21 квітня 2022 р. №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 р., що затверджений Законом України від 21 квітня 2022 р. №22212-ІХ, обвинувачений, 19 липня 2022 р. приблизно о 23:00 год., прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_6 .. Перебуваючи з дозволу господарів у будинку потерпілого, у кухні, на столі, обвинувачений помітив мобільний телефон марки «Meizu» моделі MI3S, сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 , який визначив предметом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у кухні вищевказаного домоволодіння, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, діючи умисно, протиправно, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, таємно викрав вказаний мобільний телефон. У подальшому обвинувачений місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 2000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винним себе у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини вчиненого підтвердив у повному обсязі, щиро каявся. Пояснив суду, що дійсно протиправно заволодів вказаним мобільним телефоном потерпілого.
З урахуванням показань обвинуваченого у судовому засіданні державний обвинувач звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, що було підтримано обвинуваченим.
Суд вважає, що всі учасники судового розбору правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності позицій.
Також суд вважає за необхідність роз`яснити учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права на оскарження в апеляційному порядку обставин справи, що ніхто не оспорює.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Призначаючи міру покарання суд, відповідно п.3 ч.1 ст.65 КК України, враховує: особу винного, суспільну небезпеку вчиненого, обставини, що пом`якшують і обтяжують вчинене.
Враховуючи особу судом приймається до уваги, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває у фактичних сімейних відносинах, працює по найму у приватних осіб, за місцем проживання характеризується посередньо, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога та психіатра та згідно ст.89 КК України не має судимості.
Як обставини, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обставини, що обтяжують вчинене, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
Отже, на думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства буде найбільш дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також, до обвинуваченого слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, встановлених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Крім наведеного та у відповідності до положень ст.331, п.14 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного до обвинуваченого до набрання вироком чинності.
Керуючись ст.ст.370-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, згідно до положень ст.75 КК України, встановивши йому випробувальний термін 2 (два) роки.
Під час випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Neizu» моделі MI3S, сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 , б/в, вартістю 2000 гривень, що належить на праві власності ОСОБА_6 , вважати повернутим потерпілому.
Запобіжний захід обраний до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту вважати продовженим до набрання вироком чинності.
На вирок може бути подана апеляція на протязі 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок вважати набравшим законної сили після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у разі оскарження після набрання чинності ухвали апеляційного суду.

Суддя: _______________________________________ -