Справа № 314/1034/22
Провадження № 1-кс/314/498/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2022 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області майора поліції ОСОБА_3 , погодженим прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000238, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зоряне Куйбишевського району Запорізької області, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
30.05.2022 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115КК України, ОСОБА_5 .

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він 28.05.2022 приблизно о 18 годині 30 хвилин, маючи умисел на вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині, взяв з будинку за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , предмет, схожий на автоматичну зброю, споряджений набоями, який заздалегідь поклав до рюкзака та направився із ним по вул. Центральній у вищевказаному населеному пункті.

Знаходячись на відкритій ділянці місцевості між домоволодінням АДРЕСА_2 та сквером, що розташований по цій же вулиці, ОСОБА_5 під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки свого вчинку та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, спрямував в бік ОСОБА_7 предмет, схожий на автоматичну вогнепальну зброю, яку до цього тримав в руках, в рюкзаку, та здійснив із вказаної зброї не менше 4-х пострілів у бік ОСОБА_7 , тим самим намагався позбавити його життя, проте не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки потерпілого своєчасно було госпіталізовано до медичної установи з тілесними ушкодженнями у вигляді наскрізного вогнепального поранення верхньої третини правого стегна, середньої третини правої гомілки, відкритого підвертюгового перелому стегна праворуч.

28.05.2022 ОСОБА_5 о 21 годині 00 хвилин був доставлений до Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області, де о 23 годині 30 хвилин затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

29.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тим обставинами, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, хоча судимості і погашені, ніде не працює, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків, які є мешканцями одного села, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор та слідчий зазначили, що підозрюваний має військовий досвід, раніше проходив службу в зоні АТО, тому з метою переховування від органів досудового розслідування і суду може приєднатися до добровільних військових формувань і залишити місце свого мешкання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник вказав на необґрунтованість підозри, а також недоведеність жодним доказом та необґрунтованість ризиків, на які посилається слідчий та прокурор. Крім того, захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та дітьми, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. На спростування доводів прокурора та слідчого щодо можливості переховуватися від досудового розслідування та суду шляхом приєднання до добровільних військових формувань захисник зазначив, що ОСОБА_5 має ряд захворювань, у зв`язку з чим постановою ВЛК від 06.05.2022 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Заперечуючи проти клопотання захисник посилався на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

З даного приводу слідчий суддя вважає доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними та наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, слідчим суддею лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слідчий суддя враховує те, що чинний Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини "є необхідною умовою законності тримання під вартою" ("Нечипорук і Йонкало проти України", no. 42310/04, §219, 21.042011).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції". За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" ("K.-F. проти Німеччини", 27.11.1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя констатує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

За таких обставин, слідчий суддя констатує, що зібрані органом досудового розслідування докази, які були досліджені під час розгляду клопотання, свідчать про те, що наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Разом з тим, подане слідчим клопотання неповною мірою відповідає вищевказаним вимогам. Так, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам.

Зокрема, як у клопотанні, так і під час судового засідання слідчим та прокурором не наведено даних про те, що ОСОБА_5 намагався ухилитися від органів досудового розслідування, будь-яким чином впливати на свідків або іншим чином перешкодити досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Навпаки, як вбачається з матеріалів клопотання, досліджених у судовому засіданні, а також пояснень учасників, ОСОБА_5 після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення надав першу медичну допомогу потерпілому, не чинив спротиву при затриманні та доставленні до Відділення поліції № 2, всіляко співпрацює зі слідством, надаючи показання по суті кримінального правопорушення.

Так, твердження слідчого та прокурора про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі "Мамедова проти Росії" 7064/05 від 01.06.2006 щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Не надано слідчим і прокурором доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного на потерпілого та свідків. Як вбачається з клопотання, на теперішній час проведено допити потерплого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, жоден з яких не вказав на те, що підозрюваний яким-небуть чином намагався вплинути на них.

Нікчемними слідчий суддя вважає і доводи прокурора та слідчого щодо можливості підозрюваного переховуватися від досудового розслідування та суду шляхом приєднання до добровільних військових формувань. З даного приводу, слідчий суддя враховує, що дійсно ОСОБА_5 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України протягом 2017-2018 років, про що свідчить надані під час розгляду клопотання копії військового квитка та посвідчення учасника бойових дій. Разом з тим, як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_5 у квітні 2022 року проходив стаціонарне лікування у КНП "Запорізька обласна клінічна лікарня" ЗОР, виписаний з рекомендаціями "Д" спостереження кардіолога за місцем проживання, тобто має ряд захворювань, у зв`язку з чим постановою ВЛК від 06.05.2022 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання взагалі не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилання сторони обвинувачення на ті обставини, що ОСОБА_5 ніде не працює, скоїв умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, проте, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, проживає разом з дружиною та дітьми, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2016 років народження, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, факт того, що він не працює, слідчий суддя дійшов до висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 достатньо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому, на підозрюваного слід покласти декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181, 183-184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000238, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання: будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, який буде здійснювати кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці до 31 липня 2022 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту передати Відділенню поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької областідля негайного виконання і постановки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала слідчого суді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Слідчий суддя ОСОБА_1
01.06.2022