Справа № 346/943/20
Провадження № 11-кп/4808/184/22
Категорія ч.3 ст. 185КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокоференції в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2022 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець, мешканець і зареєстрований АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, українець, раніше не судимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК - три місяці арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК - шість місяців арешту;

- за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання - один рік позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрано обвинуваченому у даному кримінальному провадженні запобіжний захід тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 6 374,25 грн судових витрат за проведення експертизи.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Обвинувачений ОСОБА_11 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також повторно, та таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше сховище. Вказані злочини скоєно за наступних обставин.

Так, 22 лютого 2020 року близько 19 год обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_12 , в АДРЕСА_2 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «ALE L21», білого кольору такий що був у користуванні вартістю 3 000 грн., із вмонтованою сім картою оператору мобільного зв`язку «life» вартістю 60 гривень та планшет чорного кольору марки «Fly» моделі Flylife Connect 10.1 3G2, який теж раніше використовувався вартістю 500 гривень, які належали потерпілому та покинув житловий будинок розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив поетрпілому майнову шкоду на загальну суму 3560 гривень.

26 лютого 2020 року обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_13 , в АДРЕСА_1 діючи, умисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з гаманця останнього грошові кошти в сумі 800 гривень та 250 доларів США, що згідно курсу валют Національного Банку України станом на 26 лютого 2020 року становило 6 133 гривні.

Викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 6933 гривні.

Крім того, 29 березня 2020 року о 20 год ОСОБА_11 , перебуваючи в с. П`ядики Коломийського району, Івано-Франківської області, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через зачинену хвіртку проник на огороджене подвір`я господарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрав велосипед марки «BBF» чорного кольору вартістю 3200 гривень та металеву тачку вартістю 616,66 гривень.

З викраденим майном вийшов із вказаного господарства та заховав біля нежитлового приміщення в АДРЕСА_4 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3816,66 гривень.

07 січня 2021 року о 19 год обвинувачений, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «HUAWEI Y5p» моделі: DRA LX9, Імеі: НОМЕР_2 , Імеі: НОМЕР_3 , синього кольору такий що був у користуванні вартістю 1500 грн, в чохлі чорного кольору вартістю 75 гривень, з вмонтованою в телефоні сім картою оператору мобільного зв`язку «Водафон» вартістю 70 гривень.

Викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1645 гривень..

В АС прокурор не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його злочинних дій у вчиненні кримінальних правопорушень, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

Просить змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 , а саме: визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК і призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді арешту на строк 30діб;

- за ч.2 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді арешту на строк 45 діб;

- за ч.3 ст.185 КК із застосуванням ст. 102 та ст.69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно з ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1( один) роки.

Врешті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора, яка підтримала доводи АС, просить вирок змінити в частині призначення покарання, оскільки зміна покарання покращує становище обвинуваченого; пояснення обвинуваченого та його захисника, які не підтримали доводи АС прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Щодо доводів АС прокурора про неправильне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначені покарання обвинуваченому, який на час вчинення злочинів був неповнолітнім, то вони є слушними, з огляду на таке.

Так, вироком Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2022 року, ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК - три місяці арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК - шість місяців арешту;

- за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання - один рік позбавлення волі.

Однак, судом не враховано, що на момент вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 був неповнолітнім.

Водночас, ч.3 ст.60 КК визначено, що арешт не застосовується до осіб віком до 16 років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Відповідно до ст. 101 КК визначено, що арешт полягає у триманні у триманні неповнолітнього, який на момент постановленого вироку досяг 16 років, і умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від 15 до 45 діб.

За таких обставин судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 3 місяці і 6 місяців не могло бути призначено.

Згідно приписів ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За наведених обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Врахувавши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання, визнані такими судом першої інстанції - щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, відсутність претензій з боку потерпілих, вчинення злочину у неповнолітньому віці, позитивна характеристика за місцем проживання, що злочини скоєно внаслідок тяжкості майнового становища, що ріс і виховувався у проблемній сім"ї без належного батьківського догляду, позаяк батьки зловживали алкоголем і мати в силу цього позбавлена батьтківських прав, а тому судом першої інстанції правильно застосувано до обвинуваченого ст. 69 КК та обрано покарання хоч і пов"язане з позбавленням волі, проте нижче нижчої межі, ніж визначено у санкції статті.

Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції взято висновок досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 31 грудня 2020 року, згідно якого беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, проте враховує, що обвинувачений після складення доповіді не припинив свою злочинну діяльність, а продовжив вчиняти крадіжки чужого майна, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, а тому не рахує за можливе використати висновок у повній мірі при обранні покарання.

Тому, апеляційний суд вважає за необхідне визнати обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим та призначити такі покарання:

-за ч.1 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді арешту на строк 30 діб;

- за ч.2 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді арешту на строк 45 діб;

- за ч.3 ст.185 КК, із застосуванням ст.102 та ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно з ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Врешті вирок залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме таке остаточне покарання є справедливими та законними, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, тому доводи прокурора в АС є правильними, і тому з цих підстав АС слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2022 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК - змінити .

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК і призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді арешту на строк 30 діб;

- за ч.2 ст.185 КК, із застосуванням ст. 101 цього ж Кодексу, у виді у виді арешту на строк 45 діб;

- за ч.3 ст.185 КК, із застосуванням ст.102 КК та ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно з ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Врешті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення, а обвинуваченому у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4