Провадження № 1-кп/522/1724/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003945 від 28.05.2015 року № 0000810 від 18.02.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Одеси, з вищою освітою, одруженого, ФОП « ОСОБА_5 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України.

Розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 21 січня 2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 11 по Приморському бульвару в м. Одеса, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, наніс декілька ударів великим зонтом, по лобовому склу автомобіля марки «Форд» модель «Фієста», 2008 р.в., д/н НОМЕР_1 , в якому на той час знаходився власник ОСОБА_6 та пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Продовжуючи вчиняти грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів зазначеним вище зонтом, а саме по капоту зазначеного автомобіля та по вітровому склу з правого боку. В результаті зазначеного удару скло розбилось, а його осколки розповсюдились по салону автомобіля. Від осколків пасажири автомобіля отримали незначні порізи різних частин тіла, та один з осколків потрапив водію автомобіля ОСОБА_10 у ліве око.

В подальшому ОСОБА_10 , вийшов з автомобіля та запитав ОСОБА_4 причину його поведінки, на що ОСОБА_4 продовжуючи грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, почав гучно, в нецензурній формі висловлюватись на адресу ОСОБА_10 , при цьому погрожуючи фізичною розправою відносно останнього.

Зазначені неправомірні дії ОСОБА_4 продовжувались на протязі 7-10 хвилин.

Згідно висновку судово-медичного експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_11 від 01.07.2015 №1252 у ОСОБА_6 виявлено травму лівого ока у вигляді непроникаючого колотого поранення рогівки, яке потягло за собою наслідок у вигляді зниження зору, що згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 18 лютого 2019 року приблизно о 12 годині 35 хвилин знаходився біля агітаційної палатки кандидата у Президенти України ОСОБА_12 , що розташована на перехресті вулиць Пушкінської та Малої Арнаутської у м. Одесі, із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи умисел, спрямований на вчинення дій, які грубо порушують громадський порядок в частині забезпечення спокою громадян, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почав висловлюватись нецензурною лайкою. Продовжуючи свої протиправні дії, з метою пошкодження майна, почав смикати за тканину палатки, намагаючись її поламати. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У висновку викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 566/554/16-к (провадження № 51- 2110км19) від 12 листопада 2019 р., щодо застосування відповідних норм права вказав, що виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку з чим особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від визнання вини.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до обвинувальних актів, інкримінованих ОСОБА_4 дії передбачені ч. 1 ст. 296 КК України, були вчинені ним 21 січня 2015 року та 18 лютого 2019 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді штраіц від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі строк до п`яти років.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України було вчинено у січні 2015 року та у лютому 2019 року, з дня їх вчинення минуло більше трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого на загальну суму 49380,32 грн.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, не є реабілітуючою підставою, то потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не ухвалюється та не постановляється ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру стосовно ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , слід залишити без розгляду.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0003945 від 28.05.2015 року № 0000810 від 18.02.2019 року закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази, отримані в ході проведення процесуальних дій зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1

12.10.2022