ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2069/22 Справа № 310/8135/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 серпня 2022 року включно.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання, у зв`язку з відсутністю місця реєстрації та проживання, відсутності джерела доходу та стійких соціальних зв`язків.

Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 є особою, яка раніше скоювала умисні корисливі злочини, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, не має постійного джерела доходів, наразі в суді на розгляді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України, а також враховуючи обставини скоєного злочину, ризик, передбачений п.5 ч.1ст.177 КПК України, є цілком доведеним і реально існує.

Суд першої інстанції зробив висновок, що інші більш мякі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його з під варти.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що він необгунтовано обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, має на утриманні чотирьох дітей, а також прагне захищати свою Батьківщину від російських загарбників тому, що це його конституційне право.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може переховуватися від суду, тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_6 може скоїти інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також ОСОБА_6 не працевлаштований, тобто, має схильність до скоєння злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що він має на утриманні чотирьох дітей, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що він бажає захищати свою Батьківщину, оскільки це не зменшує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановлені остаточного рішення по справі, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4