ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/511/22 Номер провадження 11-сс/814/240/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
захисниківОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Орел, рф, маючого вищу освіту, одруженого, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 22 березня 2022 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 , у кримінальному проваджені № 0000355 від 20.03.2022 р„ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено. Застосовано до ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді гримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 20.03.2022 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18.05.2022 року о 19 год.05 хв.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наявні ризики передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КПК України. Інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 березня 2022 року скасувати та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на його думку обраний запобіжний захід є занадно суворим, та не враховано всіх характеризуючих обставин. Судом грубо порушено порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, грубо порушено право підозрюваного на захист та справедливий суд.

Також, наголосив, що прокурор надав суду завідомо неправдиві відомості про місцезнаходження ОСОБА_10 на момент розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 20 березня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 20.03.2022, приблизно о 14.00, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , (капітан, офіцер відділення призиву рекрутів та комплектування), та ОСОБА_13 , (солдат), які є військовослужбовцями ЗС України, умисно, маючи злочинний умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу з корисливих мотивів та метою заволодіння чужим майном, цілеспрямовано прибули до складського приміщення ТОВ «ІНТЕРСВІТПРОДУКТ», за адресою: м. Харків, вул. Аравійська, 24. Так, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом здійснення розбійного нападу, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, та використовуючи ту обставину, що на території країни у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 введено військовий стан, посилаючись на правовий режим воєнного стану, що нібито вказане майно необхідно Збройним Силам України, тримаючи в руках автоматичну зброю АК-74 та повідомивши про наміри її застосування, тим самим погрожуючи життю, незаконно проникли на територію TOB «ІНТЕРСВІТПРОДУКТ».

В подальшому, ОСОБА_10 діючи у групі разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи у якості знаряддя злочину металевий лом, відчинили двері кабінету офісного приміщення, що знаходиться на території ТОВ «ІНТЕРСВІТ-ПРОДУКТ», та заволоділи паливними картками на загальну вартість 50 тис. грн. та мобільним телефоном «Nokia». У результаті розбійного нападу, вчиненного ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ТОВ «ІНТЕРСВІТПРОДУКТ» завдано матеріальну шкоду на суму 50 тис. грн.

За даним фактом СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області розпочало досудове розслідування за ч. 4 ст. 187 КК України та відомості про злочин було внесено до ЕРДР за № 0000355 від 20.03.2022. 20.03.2022 о 17 год. 12 хв., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Аравійська, 24, був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях від 20.03.2021 підозрюваному ОСОБА_10 протягом строку затримання або тримання під вартою призначено захисника ОСОБА_8 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 08.04.2020 № 002415.

Таким чином ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

21 березня 2022 року старшим слідчим СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ТУ Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України: ОСОБА_10 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.03.2022 з 15:21 по 17:12, за адресою: м. Харків, вул. Аравійська, 24; протоколом огляду місця події від 20.03.2022 з 16:00 по 16:28, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 20.03.2022 з 16:40 по 17:00, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_10 ; постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів - легкового автомобілю «Ford Mondeo»; постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів - 2 лома, кувалди та сокири; постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів - речей, вилучених в ході огляду місця події від 20.03.2022 з 15:21 по 17:12, за адресою: АДРЕСА_2 ; постановою про визнання та приєднання предметів як речових доказів - речей, вилучених в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_12 ; постановою про визнання потерпілим юридичну особу; постановою про залучення представника потерпілого; протоколом допиту представника потерпілого - ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .
Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри, на даному етапі розгляду справи, у вчиненні ОСОБА_10 злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні сукупність доказів, свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що дає підстави для застосування щодо нього одного з найбільш суворого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків передбачених п.п. 1, 3 та 5 ст. 177 КК України колегія суддів вважає, достатнім чином обґрунтованими. Оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого згідно санкції ст. 187 ч.4 КК України йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення злочину виключно у вигляді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, він може вчиняти дії направлені на уникнення покарання, зокрема шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, ОСОБА_10 контактує з іншими підозрюваними по даному кримінальному правопорушенню ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , що може свідчити про можливість незаконного впливу на останніх. Окрім цього, беручи до уваги займану посаду та відповідне становище, яке займав ОСОБА_10 на час вчинення вищевказаного правопорушення, можна дійти висновків, що ОСОБА_10 може здійснювати тиск та незаконно впливати на представника потерпілого та свідка по даному кримінальному провадженню. Також, аналізуючи діяльність ОСОБА_10 як військовослужбовця ЗС України на час війни, може мати місце факт вчинення останнім аналогічного кримінального правопорушення.
Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі доводи для скасування чи зміни запобіжного заходу підозрюваному не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням його особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Твердження апелянта, що ризики належним чином не доведені, є безпідставними оскільки на даному етапі розгляду справи вказані ризики зазначені в клопотанні є достатніми та належним чином обґрунтованими для застосування зазначеного запобіжного заходу.
Доводи апелянта, що судом не в повній мірі було враховано данні про нього та його, поведінку під час розслідування кримінального правопорушення є недостатніми для застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, рішення суду першої інстанції є належним чином вмотивованим, та дані обставини були враховані підчас винесення ухвали.
Щодо доводів адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , про порушення права на захист під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в суді першої інстанції, апеляційний суд відзначає наступне.
Згідно листа Голови Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 2/0/2-22 було роз`яснено, що беручи до уваги окремі складнощі, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
З урахуванням зазначеного листа Верховного Суду, суд першої інстанції надавши оцінку всім обставинам справи, та поясненням прокурора, дійшов до висновку, що станом на 22 березня 2022 року неможливо забезпечити належну участь підозрюваного у судовому засіданні та про можливість розгляду провадження без його участі. Вмотивувавши це тим, що згідно інформації з Ізолятора тимчасового тримання № 1 у м. Харкові, здійснити доставлення підозрюваного ОСОБА_10 до Ленінського районного суду м. Полтави на даний час неможливо у зв`язку із запровадженням воєнного стану та активними бойові діями у м.Харкові, а також неможливо забезпечити участь в режимі відеоконференцзв`язку у зв`язку із відсутністю інтернет зв`язку, що підтверджується Рапортом прокурора ОСОБА_11 .
Отже, суд першої інстанції належним чином мотивувавши, підстави розгляду провадження без участі підозрюваного, з чим колегія суддів в повному обсязі погоджується, оскільки існували об`єктивні підстави неможливості участі в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_10 .
В той же час, судом порушено вимоги КПК України, не забезпечивши участь захисника підозрюваного ОСОБА_10 та на час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_8 , а тому доводи захисника в цій частині є слушними.
Однак, апеляційним судом забезпечено участь адвоката ОСОБА_8 в судовому засіданні, поновлено його права, гарантовані ст. 59 та п. 6 ст. 129 Конституції України та які останнім були реалізовані.
Дослідивши матеріали провадження, заслухавши доводи адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_16 діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , надавши цим доводам оцінку, суд приходить до висновку, що рішення є правильним, а допущене порушення не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 22 березня 2022 року.
Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, та належним чином обґрунтовано необхідність обрання останньому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, а судом апеляційної інстанції забезпечено право учасників провадження на захист.
Інших порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 22 березня 2022 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4