ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/138/22 Справа № 703/597/22 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:
суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8
законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2022, якою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу Смілянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №12 Смілянської міської ради Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14.02.2022 під №0000098, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про зміну раніше обраного запобіжного заходу на тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2022 залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , погоджене процесуальним керівником прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про зміну раніше застосованого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_10 на запобіжний захід у виді тримання під вартою, яке мотивоване фактом порушення підозрюваним покладених на нього ухвалою слідчого судді про застосування домашнього арешту процесуальних обов`язків, а саме кількаразовим самовільним залишенням місця свого проживання без отримання згоди на те слідчого у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя виходив з того, що за висновком судово-психіатричної експертизи №70 від 16.03.2022 підозрюваний ОСОБА_10 виявляє прояви легкої інтелектуальної недостатності (рівень межової розумової відсталості на межі легкої дебільності) з вираженими емоційно-вольовими розладами, через що не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, отже при здійсненні поїздки до м. Кривий Ріг до матері без дозволу слідчого, чим порушив застосований щодо нього запобіжний захід, не у повній мірі усвідомлював наслідки, які можуть настати в зв`язку з вчиненням таких дій, в тому числі щодо можливості зміни запобіжного заходу на більш суворий. Також слідчий суддя прийняв до уваги особу підозрюваного, який є неповнолітнім та якому на час розгляду даного клопотанням виповнилося повних 15 років, є учнем 9 класу Смілянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №12, за місцем колишнього навчання характеризується позитивно, повністю визнав порушення умов запобіжного заходу та запевнив у недопущенні в подальшому подібних випадків, доводи його законного представника, яка запевнила слідчого суддю, у забезпеченні належної поведінки підозрюваного.
Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_10 на тримання під вартою строком 60 діб. Вказує, що слідчий суддя недостатньою мірою врахував факти систематичного порушення підозрюваним покладених на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обов`язків, а саме самовільного залишення житла без дозволу слідчого, а також, попри наявність відповідної заборони, спілкувався із свідками в кримінальному провадженні, стосовно чого стороною обвинувачення надано відповідні докази, зокрема, показання свідка ОСОБА_12 , самого підозрюваного та його законного представника. Слідча у кримінальному провадженні не надавала підозрюваному дозволу на залишення свого житла. Підозрюваний повідомив слідчу про перебування у м. Кривий Ріг тільки після того, як його там виявили працівники поліції. На даний час за висновками експерта підозрюваний не має психічних проблем з усвідомлення та контролем своєї поведінки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, законного представника , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про заміну обраного раніше запобіжного заходу на тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, старший слідчий ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яким просить змінити раніше застосований до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, в зв`язку з чим скасувати покладені на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 14.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України, в ході якого встановлено, що 13.02.2022 близько 21 години неповнолітній ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, перебуваючи неподалік магазину «Горілочка» по вул. Б.Хмельницького в м. Сміла Черкаської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , яке виразилося у нанесенні невстановленою слідством особою ударів по голові потерпілому ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани голови, відкрито заволодів мобільним телефоном «Ноnor», вартістю 1913 гривень 33 копійки, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду.
07.03.2022 неповнолітньому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Також він повторно 14.02.2022 близько 00 годин 10 хвилин за попередньою змовою та разом із невстановленою слідством особою, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, здійснили напад, підійшовши до ОСОБА_14 зі сторони спини та умисно завдавши кілька ударів кулаком в потиличну частину голови, від чого останній впав на землю, позбавившись реальної можливості чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії неповнолітній ОСОБА_10 , разом з невстановленою особою, діючи з єдиним узгодженим умислом, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоровя на момент заподіяння, почергово нанесли не менше 10-15 ударів кулаками і ногами по голові, обличчю та тулуби ОСОБА_14 . У результаті злочинних дій, неповнолітній ОСОБА_10 та невстановлена особа спричинили ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого, неповнолітній ОСОБА_10 заволодів майном ОСОБА_14 , а саме мобільним телефоном «Xiomi Redmi 4 A 32 Gb», вартістю 1433 гривні 33 копійки, дротовими навушниками «Philips TAE4105 Mic Black», вартістю 123 гривні 33 копійки, срібним ланцюжком, вагою 7,85 гр., вартістю 420 гривень та срібною підвіскою, вагою 1,45 гр., вартістю 244 гривні, спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 2220 гривень 66 копійок.

07.03.2022 неповнолітньому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Крім того він повторно 06.03.2022 близько 17 години 20 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, підійшов до ОСОБА_15 та шляхом застосування насильства, яке виявилося у нанесенні удару ногою в область живота та спробою збити з ніг, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, заволодів його майном, вихопивши з рук чоловічу барсетку, в якій перебували чоловічий гаманець з грошовими коштами у сумі 800 гривень, банківські картки, ключі від квартири, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
07.03.2022 неповнолітньому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Обґрунтованість вищевказаних повідомлень про підозру неповнолітньому ОСОБА_10 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
06.03.2022 о 22 годині 02 хвилини неповнолітнього ОСОБА_10 затримано у порядку ст.208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.03.2022, яка набрала законної сили 25.03.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, застосовано до нього запобіжних захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану, а також покладено на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, навчання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності, окрім паспорта громадянина України. Строк дії встановлено до 07.05.2022.
18.04.2022 до чергової частини ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що під час перевірки помешкання ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , виявлено його відсутність за місцем проживання.
Крім того, допитані в ході досудового розслідування свідки повідомили, що 16.04.2022 ОСОБА_10 їздив до матері в м. Кривий Ріг, а також майже щодня з середини березня до середини квітня 2022 року приблизно о 17 годині спільно зі знайомим відпочивав на території ЗОШ АДРЕСА_4 .
На думку слідчого, зазначені обставини свідчать про порушення ОСОБА_10 умов запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 10 років, та приймаючи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що він систематично порушує умови запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає в залишенні житла в певний час, слідчий, за погодження з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
Так згідно ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч.2 ст.200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Так підставами для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 у даному випадку вказано систематичне порушення ним умов раніше обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту внаслідок залишення без дозволу слідчого місця проживання, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється неповнолітній ОСОБА_10 , наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя у даному випадку обґрунтовано врахував, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , у задоволенні якого було відмовлено та до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, було подано лише щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у зв`язку з чим посилання сторони обвинувачення на тяжкість покарання, яке може бути застосоване щодо підозрюваного, з посиланням, у тому числі, на підозру за ч.2 ст.187 КК України, є необґрунтованим.
Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та можливість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у такому кримінальному правопорушенні, яка була врахована при обранні слідчим суддею неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не є підставою для зміни застосованого запобіжного заходу.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було перевірено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких є необхідною підставою для застосування запобіжного заходу, що скаржником по суті в поданій апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
Надаючи оцінку твердженням сторони обвинувачення про порушення підозрюваним покладених на нього ухвалою про обрання запобіжного заходу від 08.03.2022 обов`язків внаслідок залишення житла в певний час, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підтвердження викладених у клопотанні обставин, які, на думку слідчого та прокурора, свідчать про систематичне невиконання неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_10 ухвали слідчого судді від 08.03.2022, якою щодо нього застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, надано лист №4949 від 20.04.2022, рапорт, який зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі за №3254 від 18.04.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.04.2022 та протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 18.04.2022.
Як вбачається з протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 18.04.2022 останній повідомив, що він знайомий з ОСОБА_10 , який в свою чергу повідомив йому 16.04.2022 о 00 годин про те, що їде у м. Кривий Ріг до своєї матері. Станом на 18.04.2022 ОСОБА_10 у м. Сміла відсутній. Крім того вказав, що 13.04.2022 близько 14 годин з ОСОБА_10 зустрічався в районі Гречківка в м. Сміла та разом проводили час до 20 години, після чого ОСОБА_10 повернувся додому. Також, з кінця березня по середину квітня 2022 року він приходив додому до ОСОБА_10 та вони разом йшли гуляти по АДРЕСА_4 , де відпочивали на території ЗОШ №12 до 21 години, після чого ОСОБА_10 повертався додому.
При цьому слідчим суддею вірно вказано, що такі показання не підтверджують доводи клопотання слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_10 майже щодня з кінця березня по середину квітня 2022 року відпочив на території ЗОШ №12, адже таких відомостей свідок не зазначав.
Під час судового розгляду неповнолітній підозрюваний ОСОБА_10 повідомив, що постійно по телефону спілкується зі слідчим та кожний свій вихід з місця виконання запобіжного заходу, окрім виїзду в м. Кривий Ріг, погоджує зі слідчим, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, що підтвердила прокурор під час судового розгляду даного клопотання.
За вказаних обставин не має підстав вважати, що залишення ОСОБА_10 місця свого проживання 13.04.2022 та періодично на певний проміжок часу в період з кінця березня по середину квітня 2022 року, як на це вказував неповнолітній свідок ОСОБА_12 , відбувалося без погодження зі слідчим, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.
При цьому, спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні неповнолітній підозрюваний ОСОБА_10 під час залишення місця свого проживання не здійснював, що підтверджується відсутність в матеріалах клопотання відповідних доказів.
Як вбачається з рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 , який зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі за №3254 від 18.04.2022, працівник поліції на лінію 102 повідомив, що 18.04.2022 о 15 годині 42 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, його вдома не було.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 18.04.2022 вона повідомила про те, що проживає спільно зі своїм онуком ОСОБА_10 , щодо якого обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. 14.04.2022 ОСОБА_10 поїхав на потязі до матері ОСОБА_7 в м. Кривий Ріг та мав повернутися 18.04.2022.
Листом №4949 від 20.04.2022 начальник відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повідомив старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 про те, що працівниками поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 18.04.2022 о 16 годині 45 хвилин було перевірено дотримання міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_10 був відсутній за місцем свого проживання. Дане порушення було зареєстровано до ІТС ІПНП за №3254 від 18.04.2022.
Під час судового розгляду неповнолітній підозрюваний ОСОБА_10 підтвердив факт поїздки 16.04.2022 до своєї матері в м. Кривий Ріг, що також підтвердила його мати ОСОБА_7 , яка є його законним представником у даному кримінальному провадженні. При цьому ОСОБА_10 повідомив під час засідання обставини, які, на його думку, свідчили про необхідність вчинення зазначених дій.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя вірно вказав, що порушенням неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є його виїзд 16.04.2022 до м. Кривий Ріг за місцем проживання матері, без дозволу слідчого чи прокурора, що не є систематичним порушенням покладених слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обов`язків, про що необґрунтовано зазначено в поданій прокурором апеляційній скарзі.
Під час судового розгляду неповнолітній підозрюваний ОСОБА_10 зазначив, що в м. Кривий Ріг пробув незначний проміжок часу та повернувся до місця свого проживання в м. Сміла 19.04.2022, про що самостійно повідомив слідчого.
Заявою від 19.04.2022 захисник ОСОБА_8 повідомив старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 про те, що підозрюваний ОСОБА_10 повідомив телефоном 19.04.2022, що він перебуває вдома. Крім того, ОСОБА_10 вказав, що телефоном 19.04.2022 повідомив слідчого по справі ОСОБА_11 про своє самостійне повернення до місця перебування. Підозрюваний зазначив, що надалі буде виконувати і дотримуватися обраного запобіжного заходу та буде сумлінного виконувати покладені на нього обов`язки до закінчення розслідування та під час розгляду справи в суді.
Вищевказану заяву старший слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 особисто отримала 20.04.2022.
Отже слідчому з 19.04.2022 достовірно було відомо про повернення неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 до місця свого проживання, яке обрано для виконання ухвали слідчого судді про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Доказів порушення неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_10 застосованого щодо нього запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків у період часу з 19.04.2022 по день звернення слідчого до слідчого судді з даним клопотанням, тобто 26.04.2022, матеріали клопотання не містять та прокурором під час судового розгляду не надано, що не спростовується поданою апеляційної скаргою.
Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №70 від 16.03.2022 ОСОБА_10 виявляє прояви легкої інтелектуальної недостатності (рівень межової розумової відсталості на межі легкої дебільності) з вираженими емоційно-вольовими розладами через що він не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними.
З урахуванням вищевказаних обставин щодо порушення неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього слідчим суддею обов`язків та самовільним відлученням зі свого житла до матері в інший населений пункт без дозволу слідчого, що мало місце один раз, подальше належне дотримання всіх обов`язків після повернення додому, особи підозрюваного, якому на даний час виповнилося 15 років, ОСОБА_10 є учнем 9 класу Смілянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №12, за місцем навчання характеризується позитивно, наявність у нього легкої інтелектуальної недостатності з вираженими емоційно-вольовими розладами, що обґрунтовано позначається на якості його суджень та контролем поведінки, а також того, що підозрюваний повністю визнав порушення умов запобіжного заходу та запевнив у недопущенні в подальшому подібних випадків, доводи його законного представника, яка запевнила слідчого суддю, у забезпеченні належної поведінки підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для заміни неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу на тримання під вартою не має.
При цьому апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який найістотніше обмежує права особи та суттєвою мірою позначиться на психічному стані неповнолітнього ОСОБА_10 , що за обставин цього провадження на даний час є невиправданим.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що слідчий суддя недостатньою мірою врахував факт порушення підозрюваним обов`язку уникати спілкування з іншими свідками у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_10 спілкувався із ОСОБА_12 , саме по собі не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному на тримання під вартою, зокрема, з огляду на те, що про таке спілкування слідча у кримінальному провадженні була повідомлена підозрюваним у телефонному режимі під час погодження можливості залишити місце свого проживання.

Вказівка в апеляційній скарзі прокурора на те, що слідча не надавала підозрюваному дозволу на залишення свого житла для проїзду у м. Кривий Ріг та про те, що підозрюваний повідомив слідчу про перебування у цьому населеному пункті після того, як його там виявили працівники поліції, апеляційним судом відхиляється, адже ці обставини слідчим суддею були належним чином враховані при вирішенні поданого стороною обвинувачення клопотання про зміну неповнолітньому підозрюваному запобіжного заходу на тримання під вартою.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що на даний час за висновками експерта підозрюваний не має психічних проблем з усвідомлення та контролем своєї поведінки, не спростовує недоцільності застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи його руйнівний вплив на психіку особи, яка на даний час лише формується.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.
Апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді від 27.04.2022 є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2022, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про зміну раніше обраного запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14.02.2022 під №0000098, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач
Судді