Справа № 991/1389/22
Провадження 1-кс/991/1403/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши, у порядку підготовки справи до розгляду, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про здійснення процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва, подане в межах кримінального провадження № 0000531 від 06.03.2017,
установив:

12.04.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому захисник просить:
- надати детективам Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000531 від 06.03.2017, тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію про кінцевих бенефіціарних власників ряду компаній нерезидентів, якими можуть бути, в тому числі, але не виключно: виписка (витяг) з торгового реєстру; довідка із компетентного органу; документи, які підтверджують право власності на корпоративні права компанії; лист-підтвердження від бенефіціарного власника тощо, з правом виготовлення та вилучення копій документів, та зобов`язати детективів здійснити міжнародне співробітництво з метою проведення тимчасового доступу до зазначених документів;
- зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000531, здійснити міжнародне співробітництво в рамках цього кримінального провадження щодо допиту ряду свідків - нерезидентів.
Клопотання обґрунтоване тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000531 від 06.03.2017, в межах якого 22.02.2021 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_2 , який в період з 25.10.2011 по 23.12.2016 обіймав посаду Першого Заступника Голови Правління АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснював оперативне управління банком в своїй частині, 16.12.2016 забезпечив виплату додаткової винагороди на користь пов`язаної компанії, фактичним власником якої він був, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Згідно з переліком акціонерів, які мають право на участь в загальних зборах акціонерного товариства від 13.10.2016 № 119684 станом на грудень 2016 року засновниками ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були десять компаній-нерезидентів.
Захисник зазначає, що з метою повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, що містять інформацію про бенефіціарних власників вказаних компаній-нерезидентів, тобто про фізичних осіб, які здійснюють вирішальний вплив на діяльність таких юридичних осіб, оскільки, ці документи мають важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази, а саме дозволять встановити дійсного власника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а відтак спростувати факт володіння чи здійснення впливу ОСОБА_2 на ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Сторона захисту надіслала адвокатські запити задля отримання інформації щодо бенефіціарних власників компаній, однак, відповіді на такі запити не отримала.
Враховуючи, що вказані вище компанії не є резидентами України, у сторони захисту відсутні передбачені законом механізми виконання ухвали про тимчасовий доступ до документів (у разі надання такого дозволу слідчим суддею), у зв`язку з чим існує необхідність в наданні тимчасового доступу до документів саме детективам Національного антикорупційного бюро України, оскільки саме бюро є самостійним суб`єктом міжнародного співробітництва, на відміну від адвоката.
Крім того, захисник просить зобов`язати детективів Національного бюро допитати в порядку міжнародного співробітництва директорів компаній-нерезидентів, які були засновниками ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Зазначає, що сторона захисту ініціювала проведення допиту вказаних осіб перед прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та детективами Національного антикорупційного бюро України, проте, в задоволенні такого клопотання було відмовлено.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зі змісту ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Підозрюваний має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. (п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України)
У частині 1 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частин 3, 4 цієї статті сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. Докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.
Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 220 КПК України детектив, прокурор зобов`язані розглянути клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій.
Так, положеннями ст. 131 КПК України визначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження до яких, серед інших, відноситься тимчасовий доступ до речей і документів.
Згідно зі ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (ст. 160 КПК України).
У разі, якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія потребує надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі, якщо це передбачено міжнародним договором або є обов`язковою умовою надання такого виду допомоги за законодавством запитуваної сторони. (ч. 2 ст. 562 КПК України)
За результатом аналізу наведених норм кримінального процесуального права слід дійти висновку, що сторона захисту з метою збирання доказів наділена правом ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій, різновидом яких є допит свідка, шляхом звернення із відповідним клопотанням до детектива чи прокурора в порядку ст. 220 КПК України, а також наділена правом отримати тимчасовий доступ до документів на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за результатом розгляду клопотання сторони захисту, або звернутись із відповідним клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, за результатом розгляду якого може бути прийняте рішення про отримання тимчасового доступу до речей і документів детективами. Виконання таких дій є передумовою звернення з запитом про міжнародну правову допомогу.
У ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Натомість, захисник ОСОБА_3 звернувся безпосередньо до слідчого судді із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, а саме допиту свідків, в порядку міжнародного співробітництва, що з урахуванням вимог ч. 3 ст. 26, ст. 36, ст. 40, ст. 220 КПК України, не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, оскільки, вирішення цього питання не віднесене до його повноважень.
Водночас, рішення детектива, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржене особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України) та не є підставою для звернення з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій безпосередньо до слідчого судді.
Також, звернення сторони захисту із клопотанням про надання детективам (стороні обвинувачення) тимчасового доступу до документів суперечить положенням Кримінального процесуального кодексу України. (ст. 40, 131-132, 159-164, 220 КПК України)
Звертаю увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, відноситься: законність, диспозитивність (ст. 9, 26 КПК України).
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 підлягає поверненню.
Під час вирішення питання про можливість оскарження ухвали про повернення клопотання, слідчий суддя керується ст. 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України, а також вимогами ст. 309 КПК України.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 26, 93, 131, 159, 160, 220, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про здійснення процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва, подане в межах кримінального провадження № 0000531 від 06.03.2017 повернути особі, яка його подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1