Справа № 127/7742/22
Провадження №11-сс/801/434/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6
представника ПП «МЕГА-ГРАНД КФТ» - адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
та його захисника ОСОБА_9
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2022 року,
якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення ОСОБА_8 від 20 січня 2015 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному проваджені №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

14.04.2022 року до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою звернувся адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення ОСОБА_8 від 20 січня 2015 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному проваджені №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16.05.2022 скасовано ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні даної скарги та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення ОСОБА_8 від 20 січня 2015 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному проваджені №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012.
Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів скарги та матеріалів судового провадження, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 190 КК України за підозрою ОСОБА_8 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2012 року за №0000056 та 30 березня 2013 року за №0000138.
Постановою старшого прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 30.03.2013 року матеріали досудових розслідувань за №0000056 та за №0000138 об`єднано в одне провадження під основним номером №0000056.
Встановлено, що положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII в частині запровадження інституту оскарження повідомлення про підозру набрали чинності з 16 березня 2018 року.
Таким чином, слідчий суддя вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та призначаючи скаргу до судового розгляду, повинен був перевірити відповідність даної скарги зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, враховуючи те, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 190 КК України відносно ОСОБА_8 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань значно раніше, аніж набрали чинності зміни, внесенні до КПК України, а відтак слідчому судді необхідно було належним чином з`ясувати та перевірити чи виникло право на оскарження даної підозри у підозрюваного та його захисника. Адже, первісна редакція ст.303 КПК України, якою визначався перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого і прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового слідства, та поширюється на ті кримінальні провадження, відомості про які внесені до 16 березня 2018 року, не містила пункту стосовно повідомлення про підозру.
Встановлено, що вирішення питання про відкриття провадження за скаргою та призначення її до судового розгляду згідно з вимогами ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України є прерогативою слідчого судді місцевого суду.
Таким чином, оскільки у відкритті провадження у скарзі адвоката ОСОБА_10 , поданій в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення ОСОБА_8 від 20 січня 2015 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному проваджені №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012, відмовити не можливо, так як провадження у справі уже було відкрито ухвалою суду від 15.04.2022, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову у задоволенні скарги, з підстав викладених у мотивувальній частині ухвали суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 20.01.2015 року ОСОБА_8 старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області підполковника міліції ОСОБА_12 , за погодженням групи прокурорів ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР за №0000056 від 23.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що слідчий суддя Вінницького міського суду прийшов до помилкового висновку про неможливість застосування п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо вимог скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 20.01.2015 року. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.01.2015 року по змісту, сутті, формулюванню, предмету аналогічне повідомленню про підозру від 30.03.2013 року.

Постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_13 від 27.09.2013 року, кримінальне провадження №0000056 щодо підозрюваного ОСОБА_8 було закрито.Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду 20.12.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.01.2014 року, відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_14 на вказану постанову прокурора про закриття кримінального провадження.

Звернув увагу суду на те, що матеріали кримінального провадження, постанова про закриття від 27.09.2013 року були предметом дослідження Генеральною прокуратурою України, де постанову про закриття було залишено в силі. Також з 27.09.2013 року, з дня закриття прокурором кримінального провадження №0000056 відносно ОСОБА_8 вказане кримінальне провадження розслідувалось по факту кримінального правопорушення, а не відносно ОСОБА_8
20.01.2015 року старший слідчий в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 склав повідомлення про підозру ОСОБА_8 про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном та придбанні права на майно шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Проте ОСОБА_8 не був органом досудового розслідування повідомлений про підозру у відповідності до КПК України, так як повідомлення про підозру було вручене знайомій ОСОБА_8 . ОСОБА_15 , яка відносин з останнім не підтримує, зареєстрована та проживає з 20.06.2000 року у м. Києві. Тому ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні 20.01.2015 року. Також будь-які слідчі дії з ОСОБА_8 на протязі більше 7 років, з дня незаконного повідомлення про підозру, не проводилися. Повторно допитані слідчим в 2013-2015 та в 2016-2022 роках свідки, які раніше допитувались, проведені експертизи не спростували невинуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Відповідно до матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_14 в 2015 році помер, а спадкоємці претензій матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_8 не пред`явили, та потерпілими не визнані.

Вважає, що органом досудового розслідування пропущений процесуальний порядок повідомлення про підозру ОСОБА_8 , так як органом досудового розслідування ОСОБА_8 відповідно до вимог закону повідомлено про підозру лише 18.03.2022 року, що він підтвердив своїм підписом, тому датою внесення до ЄРДР кримінального провадження №0000056 відносно ОСОБА_8 , є дата повідомлення його про підозру, - 18.03.2022 року, у зв`язку з чим, вказана підозра може бути оскаржене до слідчого судді в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подану захисником ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2022 року.

На запитання головуючого судді слідча ОСОБА_6 пояснила, що органом досудового слідства були вжиті усі заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 20.01.2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Слідству було відомо, що ОСОБА_8 на той час проживав в м. Києві, тісно спілкувався зі своєю донькою, як доньці так і колишній його співмешканці ОСОБА_16 було відомо місце знаходження ОСОБА_8 . Так як ОСОБА_8 намагався уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, і в 2015 році з місця свого проживання зник, вказане повідомлення про підозру 20.01.2015 року ОСОБА_8 було вручене через ОСОБА_16 на якому міститься її підпис.

Представник потерпілої особи ПП «МЕГФ-ГРАНД КФТ» адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану, повністю підтримав викладене в своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Так, у відповідності до пункту 10 ч.1 ст.303 КПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 16.03.2018 року, передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Інститут оскарження підозри є новим і запроваджений Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Вказаним нормативно-правовим актом, а саме п.п.23 п.7 §1 розділу 4, частину 1 ст.303 КПК України доповнено положенням, яким надається право підозрюваному, його захиснику чи законному представнику оскаржувати в судовому порядку повідомлення про підозру.
Відповідно до п.4 §2 Прикінцевих положень до Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року підпункти 11-27, 45 пункту 7 §1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст.58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч.1 ст.58 Конституції України є положення ч.1 ст.5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Таким чином, зміни до кримінального процесуального закону надають право оскаржувати повідомлену підозру, однак виникнення такого права не є абсолютним та пов`язується із часом набрання чинності внесених змін до КПК України і часом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинений злочин.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів судового провадження, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 190 КК України за підозрою ОСОБА_8 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2012 року за №0000056 та 30 березня 2013 року за №0000138.
Постановою старшого прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 30.03.2013 року матеріали досудових розслідувань за №0000056 та за №0000138 об`єднано в одне провадження під основним номером №0000056.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що 20.01.2015 старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 , за погодженням з старшим прокурором відділу прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.05.2015 року у вказаному кримінальному провадженні за основним номером №0000056, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.11.2012 року було вручено його співмешканці ОСОБА_16 , яка проживала на той час в м. Києві, для подальшого її передачі.
У відповідності до положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII в частині запровадження інституту оскарження повідомлення про підозру набрали чинності з 16 березня 2018 року.
За таких обставин колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , що датою внесення до ЄРДР кримінального провадження за №0000056 є дата повідомлення ОСОБА_8 про підозру 18.03.2022 р., оскільки, як було встановлено слідчим суддею суду першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України відносно ОСОБА_8 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань значно раніше, аніж набрали чинності зміни, внесенні до Кримінального процесуального кодексу України, а відтак право на оскарження даної підозри у підозрюваного та його захисника станом на 2022 рік не виникло.

Первісна редакція ст.303 КПК України, якою визначався перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого і прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового слідства, та поширюється на ті кримінальні провадження, відомості про які внесені до 16 березня 2018 року, не містила пункту стосовно повідомлення про підозру.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Статтею ст.303 КПК України, в редакції, що діяла до набрання чинності відповідних змін, та якою встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які підлягають оскарженню до слідчого судді, і будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються, не передбачає можливості оскарження слідчому судді повідомлення про підозру.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (справа «Мельник проти України»).

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

На думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.
Таким чином апеляційний суд переконаний, що слідчий суддя суду першої інстанції з урахуванням висновків Вінницького апеляційного суду, викладених в ухвалі від 16.05.2022 року у вказаному судовому провадженні, наявність судового рішення Вінницького міського суду Вінницької області про відкриття судового провадження від 15.04.2022 за скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні вказаної скарги захисника.
Частиною 3 ст.407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни або скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких підстав суд апеляційної інстанції вважає постановлене судове рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, а доводи викладені в апеляційній скарзі захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2022 року у кримінальному провадженні за скаргою адвоката ОСОБА_10 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення ОСОБА_8 від 20 січня 2015 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у кримінальному проваджені №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012 залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3