Справа № 308/3792/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2022 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного (володільця майна) ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022, у рамках кримінального провадження № 000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 109 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного (володільця майна) ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022, у рамках кримінального провадження № 000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 109 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0000014, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.02.2022, за підозрою громадянин України ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21.03.2022 за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , проведено невідкладний обшук, під час якого слідчим вилучено наступні речі, предмети та документи, зокрема: реєстратор (накопичувач) марки «UNV», с.н. НОМЕР_1 ; комплект приладів для чищення зброї.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 задоволено клопотання слідчого про арешт вказаного майна та накладено на майно арешт.

Адвокат ОСОБА_3 звертає увагу на те, що під час проведення досудового розслідування не здобуто будь-яких даних про те, що у цих речах, предметах та документах наявна будь-яка інформація або сліди вчинення злочинів в рамках даного кримінального провадження.

Вважає, що накладення арешту у межах даного кримінального провадження на майно ОСОБА_4 порушує законні права та інтереси фактичного володільця/власника, тобто арешт накладено необґрунтовано, а також вважає, що подальша доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Накладення арешту на дане майно є втручанням в право особи щодо володіння, користування та розпорядження відповідним майном.

Зазначає, що ОСОБА_4 , як користувач/власник майна, не має будь-якого наміру приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати чи відчужувати належні йому та вилучені під час проведення обшуку речі. Накладення арешту шляхом заборони обмеження в користуванні і розпорядженні цим майном обмежує та невиправдано широко звужує законні права та інтереси ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 у справі № 308/3792/22, вилучене під час проведення слідчим невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , а саме: реєстратор (накопичувач) марки «UNV», с.н. НОМЕР_1 ; комплект приладів для чищення зброї.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання захисника про скасування арешту майна без його участі у зв`язку з проведенням невідкладених слідчих (розшукових) та процесуальних дій у інших кримінальних провадженнях.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

22.03.2022 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, а 24.03.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 (справа № 308/3792/22) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого вiддiлу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_7 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000014, відомості про яке 25.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України. Постановлено накласти арешт на майно, що вилучено 21.03.2022 під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, серед іншого: реєстратор (накопичувач) марки «UNV» с.н. НОМЕР_1 ; комплект приладів для чищення зброї.

За змістом вказаної ухвали, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, що було вилучено 21.03.2022 під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні майно, що було вилучено 21.03.2022 під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 реєстратор (накопичувач) марки «UNV» с.н. НОМЕР_1 , комплект приладів для чищення зброї, та на яке накладено арешт, має доказове значення, для проведення ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя враховує зазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні доказів, шляхом арешту майна, яке у встановленому законом порядку визнано речовими доказами та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно, яке визнано речовим доказам у кримінальному провадженні, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Обставини, викладені у клопотанні захисника, не є такими, що унеможливлюють застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому такі твердження не можуть бути підставою для скасування арешту майна.

Беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчий суддя вважає, що доводи клопотання про скасування арешту не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, підстав вважати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022 необґрунтованою немає, захисником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у зв`язку з чим у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, захисником не надано і слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що заявник у подальшому не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися, в тому числі щодо того, що відпала необхідність в вказаному заході забезпечення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного (володільця майна) ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2022, у рамках кримінального провадження № 000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 109 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1