ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/499/22

Провадження № 11-кп/4820/657/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000803 щодо ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року клопотання прокурора задоволено частково, застосовано до
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Постановлено запобіжний захід у вигляді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою суду законної сили залишити без змін.
Процесуальні витрати за проведення експертизи від 11.10.2021 у сумі 1029,72 грн постановлено віднести на рахунок держави.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2021 - скасовано.
Як встановлено судом, 28 вересня 2021 року близько 10 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , взяв ніж, який помістив у поліетиленовий пакет. Після цього, того ж дня, близько 10 год. 55 хв., ОСОБА_7 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , наблизився до ОСОБА_8 , дістав правою рукою з поліетиленового пакета вказаний ніж, яким намагався нанести потерпілому один удар лезом ножа в ліву ділянку його живота, але потерпілий ОСОБА_8 , захищаючись, вирвав даний ніж своєю правою рукою з рук ОСОБА_7 та отримав тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани на долонній поверхні правої кисті, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №10 від 02.02.2022, ОСОБА_7 страждає параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, страждав такою і на період інкримінованого йому злочину. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року, неодноразово лікувався в психіатричних лікарнях, має 2 групу інвалідності з 2007 року безстроково. ОСОБА_7 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював свої дії, не міг керувати ними і відповідати за них. ОСОБА_7 на даний час не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В апеляційній скарзі апелянт адвокат ОСОБА_6 просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги саме із суворим наглядом. А також вказує на відсутність вказівки в резолютивній частині стосовно зміни кваліфікації суспільно-небезпечного діяння з ч.3 ст. 15 п.7 ч.2 ст. 115 КК України на ст. 125 КК України. Просить застосувати до ОСОБА_7 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом. Доповнити резолютивну частину ухвали стосовно зміни кваліфікації діяння ОСОБА_7 з ч. 3 ст.15 п.7 ч.2 ст. 115 КК України на ст. 125 КК України. Вказує, що суд першої інстанції належним чином не вмотивував чому саме суворий нагляд, оскільки жодних негативних наслідків вчиненим ОСОБА_7 суспільно-небезпечним діянням для потерпілого не настало, стаття яку суд визнав доведену відноситься до злочинів легкого ступеня тяжкості, ОСОБА_7 вину визнав, просив вибачення за свої дії, жалкував про свій вчинок, тому вважає, що для нього достатньо госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності.
Особа, визнана неосудною, не підлягає кримінальній відповідальності, незалежно від тяжкості вчиненого нею суспільно-небезпечного діяння.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Тож, оскільки відповідно до дослідженого судом першої інстанції висновку судово-психіатричної експертизи №146 від 27 квітня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_7 страждає параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, страждав такою і на період інкримінованого йому злочину. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року, неодноразово лікувався в психіатричних лікарнях, має 2 групу інвалідності з 2007 року безстроково. ОСОБА_7 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював свої дії, не міг керувати ними і відповідати за них. ОСОБА_7 на даний час не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку не може бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, так як це прямо суперечитиме висновку кваліфікованих лікарів, зробленого на основі даних про психічний стан обвинуваченого, який і став підставою для обрання ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність вказівки у резолютивній частині стосовно зміни кваліфікації суспільно небезпечного діяння з ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України на ст. 125 КК України, колегією суддів не береться до уваги, оскільки питання кримінально правової характеристики вчиненого суспільно небезпечного діяння на цій стадії судового провадження не вирішується.
Враховуючи вищевикладене, ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2022 року, якою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді