У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1982/22

№ 1-кс/183/495/22

19 травня 2022 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 15 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001191 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Кегичівка Красноградського району Харківської області, громадянина України, холостого, із середньою спеціальною освітою, старшого хіміка 3 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України,
за участі:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідування ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , подане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, попередньо кваліфікованих за ч.1, 115, ч. 4 ст. 405 КК України. Враховуючи особу підозрюваного, вважали наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, а також заперечував, стосовно доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_6 також підтримав клопотання та посилаючись на ті ж підстави просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Наголосив на тому, що прокурором не доведено обґрунтованість пред`явленої підозри, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В разі, якщо суд встановить наявність ризиків, визначених ст.. 177 КПК України просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, також наполягав на тому, що ОСОБА_5 буде більш корисним у складі ЗСУ. Матеріали клопотання не містять достатньо даних, що характеризують особу підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 , просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що від надання пояснень щодо підозри відмовляється на підставі ст.. 63 Конституції України. Вважає, що його командири можуть поручитися за нього. Тому як він обороняє країну вже вісім років та буде більш корисним у складі ЗСУ. Готовий служити в іншій частині, для того щоб уникнути будь-яких ризиків. Вважає, що ризики, на які посилається прокурор відсутні. Крім того, матеріали клопотання не містять достатньо даних, що характеризують його особу.
Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступних висновків, а саме:
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ. А Указом № 133/2022 в України продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ. У подальшому, 21 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
На виконання вимог ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», розпорядженням Голови Верховного суду від 06 березня 2022 року у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Сєвєродонецьким міським судом Луганської області через бойові дії на території м.Сєвєродонецьк Луганської області визначено підсудність справ вказаного суду Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

15 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 було внесено відомості за фактом вбивства військовослужбовцем ОСОБА_5 військовослужбовця, який виконував завдання поряд з ним, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
18 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 було внесено відомості за фактом заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби, вчиненому із застосуванням зброї в умовах воєнного стану, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 405 КК України.
19 травня 2022 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № №0001191 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України та того ж дня вручене клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_5 підозрюється, у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді старшого хіміка 3 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.
15 травня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 та майор ОСОБА_8 виконували бойові завдання з відсічі збройної агресії російських окупаційних військ на позиції взводного опорного пункту (далі - ВОП) «Алабай» в районі населеного пункту АДРЕСА_2 . Орієнтовно о 14-00 годині на території вищевказаного ВОП, між старшим солдатом ОСОБА_5 та майором ОСОБА_8 , з ініціативи старшого солдата ОСОБА_5 виник конфлікт з причин недостатньої, на думку останнього, глибини окопу, облаштованого особовим складом підрозділу. У ході конфлікту, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів невдоволення якістю виконання майором ОСОБА_8 своїх обов`язків військової служби, взяв до рук закріплений за собою відповідно до відомості закріплення зброї за особовим складом АК-74 № НОМЕР_2 , 1980 року випуску та здійснив один прицільний постріл у лобну частину голови майора ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, від якого майор ОСОБА_8 помер на місці події.
Крім того, надії солдата ОСОБА_5 , який перебуває у відносинах підлеглості стосовно майора ОСОБА_8 , як за посадою так і за військовим званням, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, від якого майор ОСОБА_8 помер на місці події.
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, а також приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати пояснення щодо підозри, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 405 КК України, один із злочинів, передбачений ст.. 115 ч. 1 КК України відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

В той же час в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, мешкає з матір`ю, є військовослужбовцем військової служби, тобто має соціальні зв`язки, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.

Розглядаючи позицію захисника щодо не обґрунтованості підозри, як підставу для відмови у застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Служба у ЗСУ протягом 8 років, наявність місця проживання у Харківській області з матір`ю не є беззаперечною підставою виключення наявності вказаного ризику. Усе вищенаведене є беззаперечною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.При цьому, слідчий суддя враховує, що вказана справа не передбачає складних та тривалих дій в ході досудового розслідування, а відтак, оскільки слідчий суддя дійшов про обґрунтованість клопотання слідчого щодо необхідності застосування запобіжного заходу, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у 30 днів має бути достатнім.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Крім того, у відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини розмір застави не визначається.
Враховуючи вищенаведене у іншій частині клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 10-00 години 14 червня 2022 року включно.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Копію ухвали направити для виконання начальникові Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, прокуророві Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 19 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1