Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/1729/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в режимі відоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення посилаючись на те, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому, вважає, що дійсно довів своє виправлення належною поведінкою.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що відсутні підстави визначені ст.81 КК України для застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не доводить своє виправлення позитивною поведінкою та ставленням до праці, разом з тим звернув увагу, що засуджений раніше неодноразово судимий, належні висновки не зробив, що суперечить вимогам ст.50 КК України.

Представник ДУ «БВК (№35)» в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на негативну поведінку засудженого та висновок комісії установи.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судової справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Тобто, вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має те, чи засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, сама активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року, яким засуджений за ч.3 ст.185, 70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку рахувати з моменту затримання за попереднім вироком Дарницького районного суду міста Києва від 12.08.2019 року з 11.08.2019 року.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 11.08.2019 року, кінець строку 11.11.2022 року.

Станом на день розгляду вказаного клопотання, засудженим ОСОБА_5 відбуто покарання строком 2 роки 8 місяців 21 дні, тобто більше трьох чвертей строку покарання.

Згідно характеристики від 14.04.2022, наданої начальником ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 , за час перебування засудженого ОСОБА_5 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 22.11.2019 року утримуючись в ДУ «Бучанська виправна колонія №(85)» зарекомендував себе з позитивного боку, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки мав 1 заохочення, стягнень не мав.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 21.12.2020 року, за час відбування покарання характеризуються негативно, не дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За порушення вимог режиму відбування покарання має 2 стягнення, одне з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. На даний час не працевлаштований, намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку не утримує у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує не завжди, роботи по благоустрою місць позбавлення волі не виконує. Роботи із самообслуговування виконує однак достатнього рівня необхідних навичок не має, не приймає участі у роботі самодіяльних організацій та у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, згідно вироку позову не має, вину у скоєному за вироком визнав.

11.11.2021, відповідно до протоколу №45 ДСР, комісією Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» вирішено відмовити в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 має недостатній ступінь виправлення.

Також, з вказаної характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які йому призначені покарання пов`язані з позбавленням волі в тому числі з випробуванням, також звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини, за що був засуджений останнім вироком до позбавлення волі.

Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, засудженому ОСОБА_5 29.09.2020 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці оголошено подяку, а 29.12.2020 року та 22.02.2022 року оголошено стягнення у виді догани та суворої догани, одне з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Відповідно положень п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи викладене, дослідивши усі дані в їх сукупності, врахувавши те, що засуджений ОСОБА_5 не доводить своє виправлення сумлінною поведінкою, яка є негативною та ставленням до праці, зокрема на даний час не працевлаштований, є особою неодноразово судимою, незважаючи на призначення покарання з іспитовим строком та звільнення від відбування покарання умовно-достроково, проявлений судом гуманізм до ОСОБА_5 на дав бажаних результатів, останній знову вчинив злочини, вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки та впертого небажання стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до переконання, що мета покарання щодо виправлення обвинуваченого в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить законних підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, з моменту вручення йому судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 02.05.2022 року.

Суддя: ОСОБА_7