Справа №295/2779/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання подане слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000048 від 22.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2022 о 08:00 год. молодший інспектор нагляду і безпеки старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні ДУ «Райківська виправна колонія № 73», що за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Райківці, вул. Центральна, 1 під час заступання у добовий наряд у даній установі, зберігав при собі невідому речовину невідомого походження з метою її збуту особам засудженим до позбавлення волі.

22.03.2022 у період часу з «10» год: «11» хв. до «12» год «21» хв. проведено огляд місця події, а саме кімнати короткотривалих побачень, яка знаходиться в ДУ «Райківська виправна колонія №73» за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райківці, вул. Центральна, 1.

Під час огляду місця події окрім виявлених та вилучених згортків з невідомою порошкоподібною речовиною білого кольору, було виявлено на столі даної кімнати мобільний телефон марки «Redmi 7» IMEI1 № НОМЕР_1 , який зі слів ОСОБА_5 належить йому на праві власності.

В подальшому вищевказаний телефон було вилучено, а саме, загорнуто в папір формату А4 білого кольору та поміщено до сейф пакету ДБР №S2000707.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_5 , має значення для встановлення істини під час розслідування кримінального правопорушення, зберіг на собі (у собі) його сліди, тобто містить ознаки речових доказів, у зв`язку з чим його повернення володільцю та незастосування тимчасового позбавлення можливості його відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином або використовувати, може призвести до пошкодження, псування, зникнення, втрати відповідного майна або настання інших негативних наслідків, а тому, є достатні підстави вважати, що накладення на них арешту в повній мірі відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, ст. 171 КПК України та не суперечить вимогам ст. 170 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній часині клопотання просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 22.03.2022 у кімнаті короткотермінових побачень, яка знаходиться в ДУ «Райківська виправна колонія №73» за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райківці, вул. Центральна, 1., під час огляду місця події майно - мобільний телефон марки «Redmi 7» IMEI1 № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 Перекупка