ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2565/22 Справа № 210/1793/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_8 , який відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, за час відбування покарання в КВК №80 має стягнення, щоквартальна оцінка поведінки засудженого задовільна, скоїв зухвалий злочин, виходячи із аналізу вироку за якими відбуває покарання, суд прийшов до висновку, що перебування ОСОБА_8 на волі може становити небезпеку для громадян, виходячи з результатів підсистеми «Касандра» визначений ступінь рівня небезпеки для суспільства, як «Середній», право за звернення з клопотання про умовно-дострокове звільнення наступає лише 08.10.2022, а отже суд не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути рішення суду першої інстанції та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог засуджений вказує, що він має низку захворювань, а тому у зв`язку із станом здоров`я не може приймати участь у певних заходах, а також програмах, які передбачені в місцях позбавлення волі, де він зараз і знаходиться.
Також апелянт вказує, що він стягнень не має, підтримує спілкування з колегами, сусідами, тобто має тісні соціальні зв`язки, за вироком суду цивільний позов відсутній.
ОСОБА_8 вбачає, що на даний час він відбув покарання у виді 4 років 6 місяців, що на його думку вказане дає пільгу для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги та просили суд їх задовольнити.
Прокурор в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, оскільки засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення. Ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019 за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.03.2020 вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасовано.

Призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В решті вирок залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислено з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 22 червня 2015 року по 27 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.03.2020.

Згідно з характеристики засудженого ОСОБА_8 , під час утримання в Установі виконання покарань № 3 (м. Кривий Ріг) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 08.05.2020 по теперішній час відбуває покарання в ДУ Криворізка виправна колонія (№80). За допущене порушення відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалося в курінні у невстановленому для цьому місці. На теперішній час стягнення погашено, характеризується посередньо. Заохочень не має.

До праці на виробництві установи не виявив бажання бути залученим.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.

Намагається утримувати у чистоті та порядку місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Досттніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконані.

Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України залучено до участі в програмі деференційованого виховного впливу Правова просвіта, не бере участі у виховних заходах, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 126 КВК України до загальноосвітнього навчання не залучався, у зв`язку з наявністю відповідної освіти. До професійно-технічного навчання не виявив бажання бути залученим.

Відповідно ст. 127 КВК України участі у роботі самодіяльних організацій, не бере.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, отримує посилки передачі.

21.05.2020 засудженого було розглянуто на комісії ст. 101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації з сімейними обставинами.

23.07.2020 засудженого було розглянуто на комісії відповідно до ст. 82 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення засудженого, а саме стає на шлях виправлення, йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

05.04.2021 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно ст. 82 КК України засадженому було відмовлено у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

26.05.2021 засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2021 клопотання засудженого було задоволено та звільнено засудженого на підставі ст. 81 КК України, однак 07.10.2021 вказане рішення суду було скасовано на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду.
ОСОБА_8 на профілактичному обліку установи не перебуває.
Згідно вироку суду, за яке відбуває покарання засуджений вину не визнав, має заборгованість зі сплати судових витрат, але виконавчі листи до установи не надходили.
14.09.2021 проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема Касандра, Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначили ступінь рівня ймовірності небезпеки для суспільства, як середній.
Відповідно до довідки про заохочення і стягнення з ДУ Криворізька виправна колонія (№ 80) від 13.07.2022, засуджений ОСОБА_8 08.06.2021 мав одне стягнення за куріння у невстановленому місці, яке на час розгляду апеляційної скарги погашене.
Як слідує з довідки за період з 01.06.2021-30.06.2022, доходи у ОСОБА_8 відсутні.
Колегія суддів на даний час вважає, що процес виправлення ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства, що в сукупності з іншими даними, які характеризують особу засудженого, зазначеними судом першої інстанції в ухвалі, підтверджують висновок суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Щодо доводів засудженого про те, що він має низку захворювань, а саме: трофічна виразка, гіпертонія, люмбалгія, то колегія суддів відхиляє такі доводи засудженого, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 84 КК України, звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 цього Кодексу.
Особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Водночас, відповідно до Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів у суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії. Огляд хворого та розгляд матеріалів медичного обстеження здійснюються комісією після його обов`язкового лікування і ретельного обстеження в умовах стаціонарних лікувальних установ.
Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Таким чином, із викладеного вбачається, що питання про звільнення від відбування покарання засуджених у зв`язку із хворобою вирішується судами першої інстанції на підставі медичних висновків лікарів. При цьому, до суду першої інстанції засуджений із клопотанням про застосування до нього положень ст. 84 КК України не звертався і колегія суддів позбавлена можливості розглянути вимоги ОСОБА_8 щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою в кримінальному провадженні, відкритому для розгляду клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки дані питання за своєю правовою природою різні, мають різні підстави вирішення та відповідно окремий один від одного порядок звернення до суду першої інстанції.
Посилання апелянта на те, що він на даний час стягнень не має, підтримує спілкування з колегами, сусідами, тобто має тісні соціальні зв`язки, відсутність цивільного позову за вироком суду, було взято до уваги як судом першої інстанції, так і апеляційним судом в сукупності з іншими обставинами по справі та їм було надано належної правової оцінки.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
На час розгляду клопотання засуджений не відбув 2/3 строку покарання зазначеним вироком суду
Тому колегія суддів звертає увагу, що право на звернення у засудженого ОСОБА_8 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення наступає лише 08.10.2022.
Таким чином, судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обґрунтованого рішення.
З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4