Справа № 473/1262/22
Номер провадження 1-кс/473/370/2022
УХВАЛА

"13" червня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді ОСОБА_1

розглянувши заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської областінадійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Автоматизованою системою документообігу розгляд даної справи розподілено на суддю ОСОБА_2 , який вивчивши вказаний обвинувальний акт подав заяву про самовідвід в цій справі, вказавши, що 27.05.2022 року ним були ухвалено постанови про відмову у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП з зазначенням, що конфлікт між вказаними особами може містити ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 або ч.1 ст. 126 КК України і вважає, що ці процесуальні дії можуть свідчити про його упередженість у разі розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000105 стосовно однієї з осіб ОСОБА_3 .

Розглянувши заяву по самовідвід судді, суддя прийшов до наступного.

Зокрема, суддею встановлено, що в проваджені судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 перебували справи №473/1098/22, №473/1097/22, по яким 27.05.2022 року винесено постанови відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та зазначено в них, що конфлікт між вказаними особами може містити ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 або ч.1 ст. 126 КК України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України до обставин, що виключають учать судді в кримінальному провадженні відносяться інші обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено: «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,…».

Вимога «безсторонність» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-кого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Участь судді ОСОБА_2 у розгляді справи №473/1262/22 ставить під сумнів його неупередженість у розгляді кримінального провадження №0000105 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1