Провадження №1-кп/463/111/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2014 року за № 0002097 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, встановленому інвалідність третьої групи (загальне захворювання), отримує пенсію по інвалідності, зі слів помічника народного депутата України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_8 , будучи затвердженим на підставі протоколу № 21 загальних зборів акціонерів від 19 березня 2010 року на посаді директора Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Поліс-Центр» (надалі ПрАТ «СК «Поліс-Центр»), в обов`язки якого у відповідності до контракту від 22 березня 2010 року та статуту товариства, крім іншого, входить також укладення угод від імені ПрАТ «СК «Поліс-Центр» на суму до 50000 гривень, будучи службовою особою вказаного суб`єкта господарювання, допустив розтрату майна товариства на загальну суму 272500 гривень при наступних обставинах.
10 січня 2012 року в м. Львові, ОСОБА_8 , являючись директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» та службовою особою, усвідомлюючи обмеження в укладенні договорів на суму до 50000 гривень, без погодження з наглядовою радою товариства, в повноваження якої входить погодження договорів на суму понад 50000 гривень, з метою безпідставної та незаконної передачі коштів товариства стороннім особам уклав з суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_9 договір № 500/12 про надання консультаційних послуг без зазначення в договорі суми винагороди останньому за надані послуги. На підставі, вказаного договору ОСОБА_8 , в порушення своїх повноважень, передбачених статутом товариства та укладеним з ним контрактом, підписав та надав для оплати в бухгалтерію товариства акти виконаних робіт з ОСОБА_9 № 02/12 від 29 лютого 2012 року на суму 16750 гривень, № 03/12 від 30 березня 2012 року на суму 7800 гривень, № 04/12 від 31 травня 2012 року на суму 14800 гривень, № 05/12 від 19 липня 2012 року на суму 9600 гривень, № 06/12 від 27 вересня 2012 року на суму 14300 гривень, № 07/12 від 12 листопада 2012 року на суму 10800 гривень, № 08/12 від 24 грудня 2012 року на суму 17300 гривень, № 01/14 від 3 березня 2014 року на суму 11000 гривень, № 01/13 від 31 січня 2013 року на суму 10500 гривень, № 02/13 від 28 вересня 2013 року на суму 14150 гривень, № 03/13 від 30 квітня 2013 року на суму 13000 гривень, № 04/13 від 27 червня 2013 року на суму 19500 гривень, № 05/13 від 31 липня 2013 року на суму 9500 гривень, № 06/13 від 30 серпня 2013 року на суму 8500 гривень, № 07/13 від 10 вересня 2013 року на суму 6800 гривень, № 08/13 від 10 жовтня 2013 року на суму 5500 гривень, № 09/13 від 22 жовтня 2013 року на суму 20600 гривень, № 10/13 від 28 листопада 2013 року на суму 15600 гривень, № 11/13 від 26 грудня 2013 року на суму 24500 гривень, № 01/14 від 31 січня 2014 року на суму 12400 гривень, № 02/14 від 20 лютого 2014 року на суму 9600 гривень, всього на загальну суму 272500 гривень.
На підставі вищевказаної угоди та фіктивних актів виконаних робіт, наданих ОСОБА_8 на проведення виплати в бухгалтерією ПрАТ «СК «Поліс-Центр», було незаконно сплачено СПД ОСОБА_9 винагороду в сумі 272500 гривень, що на 222500 гривень перевищує повноваження надані ОСОБА_8 по укладанню угод без погодження з наглядовою радою товариства, чим товариству спричинено майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 25 лютого 2013 року в м. Львові, ОСОБА_8 , являючись директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» та службовою особою, усвідомлюючи обмеження в укладенні договорів на суму до 50000 гривень, без погодження з наглядовою радою товариства, в повноваження якої входить погодження договорів на суму понад 50000 гривень, з метою безпідставної та незаконної передачі коштів товариства стороннім особам, уклав з суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_10 договір № 25/02/2013 про надання юридичних послуг без зазначення в договорі суми винагороди останньому за надані послуги. На підставі вказаного договору ОСОБА_8 , в порушення своїх повноважень, передбачених статутом товариства та укладеним з ним контрактом, підписав та надав для оплати в бухгалтерію товариства акти виконаних робіт з ОСОБА_10 № 01/06/13 від 1 липня 2013 року на суму 48000 гривень, № 02/07/13 від 15 липня 2013 року на суму 48000 гривень, № 04/07/13 від 19 липня 2013 року на суму 33600 гривень, № 05/07/13 від 23 липня 2013 року на суму 23200 гривень, № 03/07/13 від 26 липня 2013 року на суму 33600 гривень, всього на загальну суму 186400 гривень.
На підставі вищевказаної угоди та фіктивних актів виконаних робіт, наданих ОСОБА_8 на проведення виплати в бухгалтерією ПрАТ «СК «Поліс-Центр», було незаконно сплачено СПД ОСОБА_10 винагороду в сумі 186400 гривень, що на 136400 гривень перевищує повноваження надані ОСОБА_8 по укладанню угод, чим товариству спричинено майнової шкоди на вказану суму.
Всього незаконними діями ОСОБА_8 допущено розтрату грошових коштів ПрАТ «СК «Поліс-Центр» на загальну суму 458900 гривень чим інтересам товариства заподіяно майнової шкоди у великих розмірах, що у 250 разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і пояснив, що з 2010 року працював директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр», яка на час зайняття ним посада мала збитки в розмірі 474000 гривень. Один або два рази на місяць зустрічався з головою чи заступником голови наглядової ради. Кожного місяця подавались звіти та в кінці року щорічний звіт, де були відображені в тому числі договори, укладення яких ставиться йому в провину. Кожні півроку проводився аудит і до нього не було ніяких претензій. Після трьох кварталів його роботи приблизний прибуток товариства склав один мільйон гривень та такий в подальшому тільки ріс. На кінець 2013 року прибуток страхової компанії приблизно становив сімнадцять мільйонів гривень. Визнав, що укладав договори з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 як вказано в обвинувальному акті, а також підписував акти виконаних робіт по цих договорах, однак вважає, що ним не вчинено жодного кримінального правопорушення, оскільки жоден акт виконаних робіт не перевищував витрат на суму більше 50000 гривень, а укладаючи договори не знав, яка кінцева сума буде по них сплачена. Зазначив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 роботи по договорах виконали. На запитання суду відповів, що йому були відомі про обмеження на укладання договорів на суму понад 50000 гривень. Крім того вказав, що в кінці 2013 року хотів звільнитись з займаної посади, після чого почались перевірки його діяльності та вважає дане кримінальне провадження помстою за бажання звільнитись та виплатою йому компенсації згідно з укладеним контрактом. Оскільки вважає, що ним не було вчинено кримінального правопорушення, а тому цивільний позов не визнає, так як будь-якої шкоди ПрАТ «СК «Поліс-Центр» не завдав.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина в повному об`ємі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що є головою спостережної ради ПрАТ «СК «Поліс-Центр», а обвинувачений спричинив страховій компанії матеріальну шкоду, уклавши, будучи директором компанії, договори на суми більше 50000 гривень, перевищивши свої повноваження визначені в статуті, де було прописано про можливість укладення директором таких договорів лише після попереднього погодження з наглядовою радою. Вказані порушення було виявлено в 2014 році, при проведенні ревізії діяльності страхової компанії. Вказав, що про договори, укладення яких ставиться в провину обвинуваченому, йому нічого не було відомо, а також потреби в укладенні таких не було, оскільки в компанії працювали відповідні працівники, в тому числі юрист. Результати наданих послуг на підставі договорів укладених з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 надано не було. Після виявлення вказаних порушень обвинуваченого було звільнено з займаної посади. Коли обвинувачений здійснював звіти про проведену роботу, ним не повідомлялось про укладення договорів з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .
Показами свідка ОСОБА_12 про те, що в 2012-2014 роках працював юристом в ПрАТ «СК «Поліс-Центр», а з 11 березня 2013 року начальником юридичного відділу. Участі в укладенні договорів з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не приймав і таких не бачив, а також про залучення додаткових юристів для надання юридичних послуг йому нічого не було відомо та не було відомо про результати наданих послуг на підставі договорів укладених з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Укладаючи договори з вказаними особами, обвинувачений порушив встановленні в статуті обмеження для директора щодо укладення договорів на суму більше 50000 гривень, які можна було укладати лише за погодженням з наглядовою радою.
Показами свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що працювала головним бухгалтером в ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в 2012-2014 роках, де обвинувачений був її керівником. Підтвердила, що було здійснено оплати по договорах укладених з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на підставі актів виконаних робіт. Будь-яких консультацій від зазначених осіб не отримувала, а обвинувачений повідомляв, що договори з цими особами погоджені з наглядовою радою.
Показами свідка ОСОБА_14 про те, що працює начальником відділу фінансового моніторингу ПрАТ «СК «Поліс-Центр» і був напряму підпорядкованим ОСОБА_8 . Займався договорами страхування. Про обмеження встановленні в статуті товариства для керівника було доведено до відома працівників. Вказав, що консультацій від ОСОБА_9 , чи ОСОБА_10 не отримував. Про погодження договорів на суму більше 50000 гривень з наглядовою радою довідувався від свого керівника ОСОБА_8 , який цими питаннями займався.
Показами свідка ОСОБА_9 , який підтвердив укладення договору з ПрАТ «СК «Поліс-Центр» і оплатою послуг згідно з вказаним договором на підставі актів виконаних робіт. Пояснив, що надав інформаційно-консультаційні послуги, які саме не пригадує. Суми зазначені в підписаних актах відповідають дійсності, однак точних сум не пригадує. Про обмеження на укладення договору на суму понад 50000 гривень для директора страхової компанії довідався вже згодом, коли виникли судові процеси про стягнення коштів.
Показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в 2013 році надав юридичні послуги ПрАТ «СК «Поліс-Центр» на підставі укладеного договору. Ціна договору залежала від кількості наданих послуг, виходячи з вартості однієї години роботи. Суми вказані в актах виконаних робіт відповідають дійсності та були оплачені страховою компанією в безготівковій формі. Акти виконаних робіт підписувались ним і ОСОБА_8 , оскільки останній приймав наданні послуги. Після пред`явлення до нього позову про визнання договору недійним, юридичних послуг страховій компанії не надавав.
Протоколом № 21 загальних зборів акціонерів закритого акціонерного товариства «Поліс-Центр» від 19 березня 2010 року відповідно до підпункту три пункту дванадцять якого директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» ОСОБА_8 затверджено на посаду директора.
Контрактом від 22 березня 2010 року з директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» відповідно до пункту 1.3 якого керівник є повноважним представником товариства при реалізації прав, повноважень, функцій, обов`язків, що передбачені законодавчими актами України та статутом товариства та діє на підставі довіреності наглядової ради.
Статутом ПрАТ «СК «Поліс-Центр» відповідно до підпункту 18 пункту 9.4.2 якого до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішень про вчинення правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить понад 50000 гривень. Підпункт 2 пункту 10.5 статуту визначає, що директор товариства вчиняє правочини від імені товариства з урахуванням обмежень встановлених підпунктом 18 пункту 9.4.2 цього статуту.
Договором № 500/12 від 10 січня 2012 року про надання консультаційних послуг укладеного з ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в особі директора ОСОБА_8 і СПД ОСОБА_9 , відповідно до пункту чотири вказаного договору за виконання обов`язків, передбачених цим договором, замовник виплачує виконавцю грошову винагороду згідно з актом здачі-прийманні виконаних робіт в залежності від ступеня якості і кваліфікованості виконаних робіт.
Актами виконаних робіт підписаними ОСОБА_9 і ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в особі директора ОСОБА_8 № 01/13 від 31 січня 2013 року на суму 10500 гривень, № 02/13 від 28 вересня 2013 року на суму 14150 гривень, № 03/13 від 30 квітня 2013 року на суму 13000 гривень, № 04/13 від 27 червня 2013 року на суму 19500 гривень, № 05/13 від 31 липня 2013 року на суму 9500 гривень, № 06/13 від 30 серпня 2013 року на суму 8500 гривень, № 07/13 від 10 вересня 2013 року на суму 6800 гривень, № 08/13 від 10 жовтня 2013 року на суму 5500 гривень, № 09/13 від 22 жовтня 2013 року на суму 20600 гривень, № 10/13 від 28 листопада 2013 року на суму 15600 гривень, № 11/13 від 26 грудня 2013 року на суму 24500 гривень, № 01/14 від 31 січня 2014 року на суму 12400 гривень, № 02/14 від 20 лютого 2014 року на суму 9600 гривень.
Зведеним меморіальним ордером ПрАТ «СК «Поліс-Центр» з 1 січня 2012 року по 28 липня 2014 року з якого вбачається, що ПрАТ «СК «Поліс-Центр» сплатило ОСОБА_9 272500 гривень.
Випискою ПАТ «Кредобанк» про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_9 за період часу з 10 січня 2012 року по 13 вересня 2014 року про отримання коштів від ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в сумі 272500 гривень на підставі договору № 500/12 від 10 січня 2012 року та актів виконаних робіт № 02/12 від 29 лютого 2012 року на суму 16750 гривень, № 03/12 від 30 березня 2012 року на суму 7800 гривень, № 04/12 від 31 травня 2012 року на суму 14800 гривень, № 05/12 від 19 липня 2012 року на суму 9600 гривень, № 06/12 від 27 вересня 2012 року на суму 14300 гривень, № 07/12 від 12 листопада 2012 року на суму 10800 гривень, № 08/12 від 24 грудня 2012 року на суму 17300 гривень, № 01/14 від 3 березня 2014 року на суму 11000 гривень, № 01/13 від 31 січня 2013 року на суму 10500 гривень, № 02/13 від 28 вересня 2013 року на суму 14150 гривень, № 03/13 від 30 квітня 2013 року на суму 13000 гривень, № 04/13 від 27 червня 2013 року на суму 19500 гривень, № 05/13 від 31 липня 2013 року на суму 9500 гривень, № 06/13 від 30 серпня 2013 року на суму 8500 гривень, № 07/13 від 10 вересня 2013 року на суму 6800 гривень, № 08/13 від 10 жовтня 2013 року на суму 5500 гривень, № 09/13 від 22 жовтня 2013 року на суму 20600 гривень, № 10/13 від 28 листопада 2013 року на суму 15600 гривень, № 11/13 від 26 грудня 2013 року на суму 24500 гривень, № 01/14 від 31 січня 2014 року на суму 12400 гривень, № 02/14 від 20 лютого 2014 року на суму 9600 гривень.
Реєстром розрахункових документів ПАТ «Комінвестбанк» з якого вбачається, що за період часу з 29 лютого 2012 року по 5 березня 2014 року ПрАТ «СК «Поліс-Центр» сплачено ФОП ОСОБА_9 на підставі договору № 500/12 від 10 січня 2012 року та актів виконаних робіт № 02/12 від 29 лютого 2012 року, № 03/12 від 30 березня 2012 року, № 04/12 від 31 травня 2012 року, № 05/12 від 19 липня 2012 року, № 06/12 від 27 вересня 2012 року, № 07/12 від 12 листопада 2012 року, № 08/12 від 24 грудня 2012 року, № 01/14 від 3 березня 2014 року, № 01/13 від 31 січня 2013 року, № 02/13 від 28 вересня 2013 року, № 03/13 від 30 квітня 2013 року, № 04/13 від 27 червня 2013 року, № 05/13 від 31 липня 2013 року, № 06/13 від 30 серпня 2013 року, № 07/13 від 10 вересня 2013 року, № 08/13 від 10 жовтня 2013 року, № 09/13 від 22 жовтня 2013 року, № 10/13 від 28 листопада 2013 року, № 11/13 від 26 грудня 2013 року, № 01/14 від 31 січня 2014 року, № 02/14 від 20 лютого 2014 року, коштів на загальну суму 272500 гривень.
Договором № 25/02/2013 від 25 лютого 2013 року про надання правових послуг укладеного між ПрАТ «СК «Поліс-Центр» (замовник) в особі директора ОСОБА_8 і ОСОБА_10 (виконавець), відповідно до п. 1.2 якого предметом послуг є зобов`язання виконавця по наданню замовнику на довгостроковій основі комплексу юридичних послуг у відповідності з умовами цього договору та наступними додатковими письмовими угодами, а замовник зобов`язується їх приймати та здійснювати оплату таких послуг. Пункт 5.1 договору визначає, що фактично надані послуги сплачуються замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку, який обчислюється виходячи з погодинної ставки. Сторони підписуючи цей договір погоджуються, що розмір погодинної ставки встановлюється на рівні 800 гривень за кожну годину роботи виконавця. Пункт 1.3 договору визначає, що на підтвердження факту надання виконавцем послуг замовнику у відповідності до умов цього договору складається акт прийому-передачі послуг.
Актами приймання виконаних робіт підписаними ОСОБА_10 і ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в особі директора ОСОБА_8 № 01/06/13 від 1 липня 2013 року на суму 48000 гривень, № 02/07/13 від 15 липня 2013 року на суму 48000 гривень, № 04/07/13 від 19 липня 2013 року на суму 33600 гривень, № 05/07/13 від 23 липня 2013 року на суму 23200 гривень, № 03/07/13 від 26 липня 2013 року на суму 33600 гривень, всього на загальну суму 186400 гривень.
Зведеним меморіальним ордером ПрАТ «СК «Поліс-Центр» з 1 липня 2013 року по 31 липня 2013 року з якого вбачається, що ПрАТ «СК «Поліс-Центр» сплатило ОСОБА_10 186400 гривень.
Розрахунком збитків від укладення ОСОБА_8 договорів з перевищенням повноважень від 8 вересня 2014 року складеного ПрАТ «СК «Поліс-Центр», зокрема укладенням договору № 500/12 від 10 січня 2012 року про надання консультаційних послуг з СПД ОСОБА_9 заподіяно ПрАТ «СК «Поліс-Центр» збитки на загальну суму 272500 гривень; укладенням договору № 25/02/2013 про надання правових послуг з ОСОБА_10 заподіяно ПрАТ «СК «Поліс-Центр» збитки на загальну суму 186400 гривень.
Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинену у великих розмірах.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданнях показах свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, співставляються та підтверджуються іншими письмовими доказами, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами. Розмір заподіяної шкоди підтверджується актами виконаних робіт, випискою ПАТ «Кредобанк» про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_9 за період часу з 10 січня 2012 року по 13 вересня 2014 року, зведеними меморіальними ордерами ПрАТ «СК «Поліс-Центр» з 1 січня 2012 року по 28 липня 2014 року та з 1 липня 2013 року по 31 липня 2013 року, розрахунком збитків від укладення ОСОБА_8 договорів з перевищенням повноважень від 8 вересня 2014 року. Також, судовим розглядом не здобуто жодного доказу отримання потерпілою стороною будь-яких послуг на підставі описаних вище договорів і актів виконаних робіт, стороною захисту таких не надано.
В сукупності описані вище та проаналізовані судом докази свідчать про наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Суд вважає, що з пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення по епізоду з укладенням договору з ОСОБА_10 слід виключити обставину підписання «інших актів виконаних робіт», оскільки стороною обвинувачення такі не вказані в обвинувальному акті, доказів укладення таких під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано, а також сума завданої шкоди укладенням договору № 25/02/2013 від 25 лютого 2013 року підтверджується описаними в обвинувальному актів актами виконаних робіт, а тому «інші акти» зазначені в обвинувальному акті, виходячи з зазначеної суми завданої шкоди, не свідчать про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.
Також суд не бере до уваги висновок експерта № 11/580 від 21 серпня 2018 року в підтвердження розміру заподіяної шкоди потерпілому, оскільки судовим розглядом встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури Закарпатської області ОСОБА_15 , від 16 квітня 2018 року було зупинено провадження у справі та таке було відновлено постановою від 5 грудня 2018 року. Експертиза була призначена постановою від 13 липня 2018 року, тобто в період коли було зупинено кримінальне провадження.
Частина п`ята статті 280 КПК України визначає, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Хоча проведення експертизи не є слідчою дією, однак така спрямована на отримання доказів в кримінальному провадженні, в даному випадку визначення розміру заподіяної шкоди експертним шляхом, а тому призначення експертизи в кримінальному провадженні, яке зупинено порушує основні засади кримінального провадження такі як законність (оскільки прийнято рішення про отримання доказу в кримінальному провадженні, яке зупинено, тобто з порушенням вимог чинного КПК України, адже не можна вважати такий доказ отриманим в порядку встановленому КПК України), забезпечення права на захист (адже позбавляє права підозрюваного, який в подальшому став обвинуваченим, знати про процесуальні рішення, які приймаються в кримінальному провадженні та наслідки прийняття таких, оскільки сторона захисту повідомила, що про прийняття постанови про призначення експертизи їх не повідомляли). Окрім цього, винесення постанови слідчим в кримінальному провадження, яке є зупинено, суперечить самій логіці та процесуальній можливості вчинення будь-яких дій в такому провадженні.
Крім того, суд не бере до уваги посилання сторони захисту на рішення в господарських справах № 914/2846/14 і 914/605/15 як докази відсутності порушень вимог чинного законодавства при укладенні договорів обвинуваченим як директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з наступних підстав.
Статтею 90 КПК України визначено, що рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.
Рішеннями в описаних вище справах не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Крім того, постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 3-502гс15 в справі № 914/2846/14 за позовом ПрАТ «СК «Поліс-Центр» до ФОП ОСОБА_9 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 про визнання недійсним договору про надання консультаційних послуг та застосування наслідків недійсності договору та стягнення 272500 гривень встановлено, що за змістом положень ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Відмовляючи в позові суд виходив з того, що позивачем не доведено, що на час укладення оспорюваного правочину ФОП ОСОБА_9 був обізнаний про наявність обмежень повноважень директора ПрАТ «СК Поліс-Центр», а не виходячи з обставин правомірності дій директора на укладення договору про надання консультаційних послуг № 500/12 від 10 січня 2012 року, виходячи з наявних в статуті ПрАТ «СК «Поліс-Центр» повноважень директора на укладення договорів на суму понад 50000 гривень.
В справі № 914/605/15 за позовом ПрАТ «СК «Поліс-Центр» до ФОП ОСОБА_9 про стягнення 317769,17 гривень рішенням Господарського суду Львівської області від 21 квітня 2015 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 червня 2015 року в задоволені позову відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для стягнення коштів, оскільки встановлено факт виникнення між сторонами відносин, що регулюються положеннями про договір надання послуг, про що свідчать акти здачі-приймання робіт. Судом встановлено, що кошти в сумі 272500 гривень були сплачені позивачем на виконання домовленостей, досягнутих сторонами в таких актах.
Суд критично відноситься до показів обвинуваченого стосовно не вчинення інкримінованого йому злочину та вважає, що обвинувачений намагається подати розвиток подій у своїй інтерпретації з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Суд також критично ставиться до показів свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в частині надання відповідних послуг ПрАТ «СК «Поліс-Центр», оскільки вони є зацікавленими особами, підтвердити будь-якими документами чи іншими доказами надання таких послуг вони не змогли. Отримання від вказаних осіб будь-яких послуг заперечується потерпілим і зокрема спростовується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, а також суд бере до уваги стан його здоров`я.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи позицію представника потерпілого, яка просила призначити покарання у вигляді позбавлення волі, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 191 КК України позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах і організаціях та їх колегіальних органах незалежно від форм власності, а також займатися будь-якою приватною діяльністю у банківській, кредитно-фінансовій сферах і сфері страхування строком на 2 роки, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також соціальної реабілітації.
Призначаючи реальну міру покарання, суд виходить з того, що ОСОБА_8 вчинив, у відповідності до примітки ст. 45 КК України, корупційне кримінальне правопорушення.
Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корупційного кримінального правопорушення через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить за наступного.
Частина перша статті 1177 Цивільного кодексу України визначає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У відповідності до положень частини першої статі 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства.
Судовим розглядом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ПрАТ «СК «Поліс-Центр» було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 458900 гривень. Така шкода заподіяна обвинуваченим шляхом зловживанням своїм службовим становищем і вчиненим з порушенням порядку попереднього погодження укладення договору на суму, яка перевищує 50000 гривень.
Внаслідок укладення договорів директором ПрАТ «СК «Поліс-Центр» в особі директора ОСОБА_8 з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 № 500/12 від 10 січня 2021 року та № 25/02/13 від 25 лютого 2013 року відповідно, ПрАТ «СК «Поліс-Центр» заподіяно майнової шкоди такими договорами на загальну суму 458900 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в користь потерпілого ПрАТ «СК «Поліс-Центр».
Оскільки суд визнав висновок експерта № 11/580 від 21 серпня 2018 року недопустимим доказом, а тому відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого 6006 гривень вартості експертизи, яку слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах і організаціях та їх колегіальних органах незалежно від форм власності, а також займатися будь-якою приватною діяльністю у банківській, кредитно-фінансовій сферах і сфері страхування строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Поліс-Центр» до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Поліс-Центр» 458900 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1