Справа № 307/1292/22
Провадження № 1-кс/307/348/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту
05 травня 2022 року м. Тячів
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 20 квітня 2022 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вказаного клопотання посилався на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений, згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах:
Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України було оголошено про проведення загальної мобілізації. ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, 26 лютого 2022 року, перебуваючи в приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 пройшов військово-лікарську комісію, яка на час проведення загальної мобілізації засідає за вказаною адресою, на предмет визначення ступеня придатності до військової служби.
Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26 лютого 2022 року, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14 серпня 2008 року, ОСОБА_5 визнано придатним до військової служби, за результатами якої призваний на військову службу під час мобілізації.
В подальшому ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час шикування військовозобов`язаних отримав контрольний талон мобілізаційного розпорядження, згідно якого його зараховано для відправки на військову службу в команду НОМЕР_1 .
Однак, ОСОБА_5 від відправки в команду АІ556 відмовився, ухилившись таким чином від призову на військову службу за мобілізацією без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, тим самим порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, положення Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року не маючи на це законних підстав передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколом допиту свідка - головного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобілізаційним розпорядженням про включення до команди, висновком ВЛК та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову за мобілізацією.
07 квітня 2022 року слідчим слідчого відділення Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке погоджено процесуальним керівником прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Однак, особисто вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 не представилося можливим, так як за місцем реєстрації він відсутній, у зв`язку з чим повідомлення про підозру надіслано поштою.
03 травня 2022 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1), 3) та 5) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років під час відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а тому, перебуваючи на волі, передбачаючи можливість призначення йому реальної міри покарання, після вчинення кримінального правопорушення, переховувався від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, через що 07 квітня 2022 року був оголошений в розшук.
Також, під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під час розгляду вказаного клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в обґрунтування доводів клопотання посилався на викладені у ньому обставини, а також уточнив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід застосувати на підставі п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України, так як ОСОБА_5 є раніше судимий і він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а також просив визначити заставу у вигляді десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою посилаючись на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та у нього наявна родина; будучи засудженим, згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від призначеного покарання із встановленням йому іспитового строку тривалістю два роки, однак обов`язки, покладені на нього судом, виконував у повній мірі та не порушував їх, зокрема на початку квітня з`являвся для реєстрації до відповідного органу пробації, тобто від органу досудового розслідування він не переховувався. Крім цього на даний час у нього наявне захворювання, пов`язане із серцево-судинною системою, що підтверджується документально.
Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Із матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, видно про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років і ОСОБА_5 є раніше судимий.
Також, наявний ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні під час іспитового строку іншого злочину .
Із характеристики, виданої старостою Солотвинської селищної ради Топчинського старостинського округу 15 березня 2022 року видно, що ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_1 , проживає з матір`ю, на даний час у виконком Топчинської сільської ради ніяких зауважень щодо його поведінки не надходило, тобто у нього є постійне місце проживання та наявна родина, за місцем свого проживання характеризується позитивно ( а. с. 25).
Ураховуючи наведене, необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який є достатнім для запобігання наявному ризику і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і його може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно частин 5 та 7 статті 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема:
1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
За наведеного, необхідно покласти на підозрюваного на строк до двох місяців такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це та не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не залишати вказане житло у нічний час у період з 22 год. по 06 год. ранку наступного дня.
Згідно частин 3 та ч. 4 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк по 4 липня 2022 року включно, запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1. Прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це.
2. Не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не залишати вказане житло у нічний час у період часу з 22 год. по 06 год. ранку наступного дня.
Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 .
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 , по 4 липня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 9 травня 2022 року, о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1