Справа № 344/6347/22
Провадження № 1-кс/344/2672/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_6 діючи за попереднього змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, з корисливих мотивів, 10 листопада 2020 року близько 17 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні літньої кухні вчинив напад на ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та спільно з іншими членами злочинної групи наніс потерпілому не менше чотирьох ударів руками та ногами в область обличчя та тулуба, повалив на підлогу та за допомогою полімерних хомутів зв`язав останньому руки і ноги та незаконно позбавив його волі, способом небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

При цьому, подолавши опір ОСОБА_7 та усунувши перешкоди для подальшого вчинення злочину, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник у житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , де разом з іншими спільниками вчинив незаконний обшук з метою розшуку цінного майна та незаконно заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: відеореєстратором марки «HIKVISION» моделі «DS-7308HQHI-К4» вартістю 8408 грн. та відеореєстратором марки «HIKVISION» моделі «DS-7308HQHI-К4» вартістю 8408 грн.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років; п. 3 - незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_4 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини справи і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження; п. 5 - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, вчиняв злочини переслідуючи корисливі мотиви.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не обґрунтовані прокурором. Оскільки злочин вчинено ще в 2020 році, підозрюваний не вчиняв дій для перешкоджання органу досудового розслідування встановлювати істину у кримінальному провадженні. Вказав, що підозра необґрунтована, висновки експертизи вважає недопустимими доказами, оскільки при відібранні зразків для проведення експертизи органом досудового розслідування порушено порядок відібрання таких зразків, потерпілий не вказав, що саме ОСОБА_4 вчиняв щодо нього насильницькі протиправні дії. Крім того, підозрюваний на утриманні має 8 дітей, потребує належної медичної допомоги, 23 травня 2022 року йому проведено операцію та на даний час він перебуває на лікарняному.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

31 травня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Вирішуючи дане клопотання враховую також наявність доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, зокрема такими у кримінальному провадженні є протоколом огляду місця події від 11.11.2020 року, в ході якого вилучено полімерні хомути, якими зв`язувався потерпілий ОСОБА_7 , а також зроблено змиви з лопат, якими користувались нападники; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відповідно до якого отримано порівняльні зразки для встановлення ДНК-профілю клітин ОСОБА_4 , висновком експерта № СЕ-19/109-21/5154-БД від 08.09.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого на полімерних хомутах, якими зв`язували потерпілого, встановлено клітини., які збігаються з ДНК-профілем ОСОБА_4 , висновком експерта № СЕ-19/109-21/5176-БД від 22.09.2021 від 22.09.2021 судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого на змивах з лопати, якою користувались нападники встановлено клітини, які співпадають з ДНК-профілем ОСОБА_4 , допитом потерпілого ОСОБА_7 , який показав про обставини здійснення на нього розбійного нападу, показами потерпілого ОСОБА_8 , який засвідчив про факт заволодіння нападниками в ході розбою двома відеореєстраторами та іншими документами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи дане клопотання також враховую його вік, міцність соціальних зв`язків, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, стан його здоров`я.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна..

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством щодо потерпілого, враховуючи характер та обставини його вчинення, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту ухвалення рішення про взяття підозрюваного під варту, а саме з 31 травня 2022 року.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 29 липня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1