гСправа № 187/409/22 Провадження №1-кп/0187/140/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу (кримінальне провадження № 0000022) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванівка, Петриківського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, раніше неодноразово судимий,

-13.04.2010 Петушинським районним судом Володимирської області Російської Федерації, у відповідності до законодавства України, за ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч.4 ст. 610 КПК України та ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 7 років 7 місяців; ухвалою Петриківського районного суду від 02.07.2014 переведено вирок 13.04.2010 Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації та приведено у відповідність до законодавства України на ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання 7 років 7 місяців. 20.09.2016 у зв`язку з відбуттям строку покарання звільнений з Державної установи «Софіївська виправна колонія (45)»

-21.09.2021 Петриківським районним судом, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75, 76, КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 його захисника адвоката ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимий та звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, на початку січня 2022 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, де з метою здійснення свого злочинного умислу, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, виставивши розбите скло вікна проник до житлового приміщення, розташованого за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав бензопилу марки «STIHL MS 230» (серійний номер 818997925), помаранчевого кольору.
Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 15.02.2022, на суму 3 699 грн. 50 коп.
В подальшому, повторно, наприкінці січня 2022 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом розбиття вікна, проник до житлового приміщення, яке розташоване за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викравши майно, що належить ОСОБА_7 , а саме бензиновий тример марки «Grass Trimmer Pro craft T4 200».
Після цього, ОСОБА_3 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 , матеріального збитку, згідно висновку судово -товарознавчої експертизи від 08.02.2022 року на суму 1 995 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), поєднаній з проникненням у житло, вчинених повторно, ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Пояснив, що дійсно, на початку січня 2022 року, він потрапив на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки. Виставивши розбите скло вікна проник до житлового приміщення звідки викрав бензопилу та пішов додому. Погоджується , що вартість викраденої бензопили становить 3 699 грн. 50 коп.

Крім того, наприкінці січня 2022 року, з метою вчинення крадіжки він прийшов на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом розбиття вікна, проник до житлового приміщення і викрав бензиновий тример. Погоджується, що вартість викраденого тримера становить 1 995 грн. 00 коп.
Шкодує про вчинене та щиро розкаюється. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він має будинок за адресою: АДРЕСА_2 . В січні 2022 року йому зателефонував сусід та повідомив про вчинення крадіжки. Прибувши до будинку він виявив відсутність бензопили, яку в подальшому йому повернули працівники поліції. Просить призначити ОСОБА_3 покарання в межах, визначених законом.
Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі та призначити покарання на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_3 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України суд допитав обвинуваченого і потерплого та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжок), поєднаних з проникненням у житло, вчинених повторно, що кваліфікується як злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 не одружений та утриманців не має, інвалідом не являється, не перебуває на обліку у лікаря психіатра і нарколога, раніше судимий, за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується позитивно.
Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку і активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, є рецидив злочинів.
Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочинів, вчинених ОСОБА_3 , які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинений ним злочини у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

При цьому призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2021 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75, 76, КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки. Таким чином призначаючи остаточне покарання суд застосовує ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що з метою запобігання спробам вчинення ОСОБА_3 дій направлених на переховування від суду, відносно підсудного необхідно продовжити застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти виконання останнім процесуальних обов`язків.

При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд враховує, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому фактично його затримано 21.04.2022, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, рахуючи строк покарання з моменту фактичного затримання підсудного, тобто, з 21.04.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, зокрема витрати пов`язані з залученням судових експертів за висновком № СЕ-19/104-22/4822-ТВ від 15.02.2022 на суму 686,48 грн. та № 540/22 від 08.02.2022 на суму 180 грн. а всього на загальну суму 866,48 грн., згідно правил ст. 122 та 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто, з 21 квітня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешти, накладені на майно за ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року та 09 лютого 2022 року, за якими накладено арешт на: на бензопилу марки «STIHL MS-230» помаранчевого кольору і на бензокосу Grass Trimmer Pro craft T4200, зеленого кольору.
Речові докази по справі: бензопилу марки «STIHL MS 230» (серійний номер 818997925), помаранчевого кольору, вважати повернутим власнику ОСОБА_6 ; бензиновий тример марки «Grass Trimmer Pro craft T4 200», повернути ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 866,48 грн. (вісімсот шістдесят шість грн. 48 коп.) - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1