Провадження № 1-кс/761/3940/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, у режимі відеоконференції клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0006667 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260, ч.3 ст.2 ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.258 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.2 ст.260. ч.2 ст.333 К України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 ; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.2 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України і ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АР Крим, громадянина України, з вищою освітою, голови ГО «Рух визволення», одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, учасника бойових дій, народного депутата VIII скликання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю:

секретаря ОСОБА_12 ,

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260, ч.3 ст.2 ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.2 ст.258 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст.260, ч.2 ст.260. ч.2 ст.333 К України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 ; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.2 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.260, ч.3 ст.260 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України і ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01 квітня 2022 року включно

17 березня 2022 року прокурором ОСОБА_2 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , разом з тим, судді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , що здійснюють судовий розгляд даного кримінального провадження в складі колегії суддів перебувають у відпустці, учасник колегії суддів суддя ОСОБА_17 перебуває у складі сил територіальної оборони, що унеможливлює розгляд зазначеного клопотання до спливу дії застосованого запобіжного заходу визначеним складом суду.

Абзацом 1 пункту 20-5 Розділу ХІ Перехідних Положень КПК України визначено, що тимчасово встановлені особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Відповідно до абз. 5 п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних Положень цього Кодексу, у разі неможливості у визначений строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2022 року, суддею у межах розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 визначено суддю ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні оголосив письмові клопотання та просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_13 клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 підтримав та наголосив, що ризики наявні та не зменшились. Пояснив, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду усвідомлюючи тяжкість обвинувачення, міру покарання, при цьому прокурор просив врахувати, що на території держави введено воєнний стан. Крім того вказував, що ризик впливу на свідків обґрунтовується зокрема і тим фактом, що ОСОБА_3 відомі анкетні дані свідків у цьому кримінальному провадженні, наголосив, що в ході проведення обшуку за адресою проживання останнього, після застосування щодо нього запобіжного заходу, виявлено та вилучення рукописні листи, в яких ОСОБА_3 надає вказівки підпорядкованим йому особам вчиняти дії, що перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування, тобто, на думку прокурора, якщо останній перебуватиме на волі він зможе особисто впливати на свідків. Просив суд звернути увагу, на той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у організації вчинення терористичного акту, який створив реальну небезпеку життю і здоров`ю людей.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, та стверджував, що ним не допущено порушень належної процесуальної поведінки у цьому кримінальному провадженні від органу досудового розслідування він не ухилявся, водночас прокурор не навів доказів впливу на свідків. Пояснив, що щодо інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні запобіжні заходи не застосовані, вони гідно дають відсіч збройній агресії Російської Федерації проти України. Повідомив, що є лист керівника Головного управління розвідки Міністерства оборони України, в якому останній гарантує належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та його явку на виклики суду у разі зміни запобіжного заходу. Звертав увагу суду, що раніше прокурором ОСОБА_13 було підготовлено подання про звільнення ОСОБА_3 з ДУ «Київський слідчий ізолятор», в якому було вказано, що прокурор не вважає що існують ризики передбачені КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що наразі існує необхідність його залучення до лав Збройних Сил України, оскільки він має належний досвід участі у бойових діях у 2014 році в зоні проведення АТО. Просив врахувати, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має державні нагороди, потерпілих чи матеріальної шкоди у кримінальному провадженні немає. Просив відмовити у задоволенні клопотання і дати можливість захищати Батьківщину.

Захисник ОСОБА_14 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання. Стверджував, що клопотання прокурором не було належним чином вручене, ризики про які зазначає прокурор не обгрутовані. Пояснив, що ОСОБА_3 користується повагою у суспільстві, створив добровольчий батальйон, є учасником бойових дій, був обраний народним депутатом. Просив врахувати, що ОСОБА_3 утримується під вартою вже протягом року. Крім того, захисник ОСОБА_14 вказував, що свідки, на яких може впливати за словами прокурора ОСОБА_3 , засуджені за вчинення терористичного акту саме за вказівкою ОСОБА_3 . Також ОСОБА_3 переслідується Російською Федерацією за обвинуваченнями у вчиненні злочинів. Просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти та дати йому можливість стати до зброї.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 уточнив, що клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було направлено електронним зв`язком іншому захиснику ОСОБА_3 , який постійно здійснює захист обвинуваченого у межах цього кримінального провадження, а саме адвокату ОСОБА_18 та до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_3 , а отже вручено у належний спосіб стороні захисту. Також прокурор погодився із твердженнями, що щодо інших обвинувачених запобіжні заходи не були застосовані, водночас пояснив, що таке процесуальне рішення було прийнято з огляду на конкретні обставини щодо кожного з обвинувачених, зокрема формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_3 містить значно більший обсяг звинувачень, зокрема і звинувачення у організації терористичного акту. Крім того прокурор стверджував, що лист від керівника ГУР МО України не є належним та достатнім свідченням зменшення ризиків передбачених КПК України і не може слугувати гарантією запобігання вчинення ОСОБА_3 нових злочинів у разі звільнення останнього з під варти. Окремо прокурор ОСОБА_13 пояснив, що він дійсно готував проект подання про звільнення ОСОБА_3 з ДУ «Київський слідчий ізолятор», але наголосив що вказаний документ був лише проектом, який до того ж не був затверджений з огляду на наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, зокрема ризику впливу на свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 з метою схилення останніх до надання неправдивих показань.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 які утворюють сукупність тяжких та особливо тяжкого злочинів, зокрема організації вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, привернення уваги громадськості до певних політичних чи інших поглядів винного (терориста), а також з метою впливу на прийняття рішень або не вчинення дій юридичними особами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, міри покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення.

При цьому судом у контексті наявності ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що як зазначено у клопотанні прокурора в ході проведення обшуку за адресою проживання останнього, після застосування щодо нього запобіжного заходу, виявлено та вилучення рукописні листи, в яких ОСОБА_3 надає вказівки підпорядкованим йому особам вчиняти дії, що перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування, що на думку суду свідчить про високу ймовірність наявності вказаного ризику для обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому суд звертає увагу на те, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Отже, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , на які послався прокурор у своєму виступі, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи наявні ризики, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Висунення ОСОБА_3 обвинувачення у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цих правопорушень та наслідки їх вчинення, міра покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєнні цих кримінальних правопорушень, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, крім того особистий авторитет серед інших обвинувачених та лідерські якості обвинуваченого ОСОБА_3 у сукупності з вищенаведеними доводами може слугувати підставою для існування достатніх та обґрунтованих сумнівів в тому, що ризики впливу обвинуваченим на свідків відпали.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд також враховує дані, які викладені у листі керівника Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 24.03.2022. так, зі змісту цього листа вбачається, що відповідальні особи Головного управління розвідки Міністерства оборони України надають гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі зміни судом запобіжного заходу, обраного щодо нього. Разом з тим з огляду на наведені вище доводи, зокрема обсяг обвинувачення та характер злочинних дій, у яких обвинувачується останній, а також заявлені прокурором ризики, такий лист не може вважатись достатнім доводом, який може переконати стороннього та неупередженого спостерігача в тому, що ризики які існували раніше, та наявність яких перевіряв суд під час обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 зменшились настільки, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде невиправданим та недоцільним.

Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не можна буде запобігти вказаним ризикам.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_3 , який є учасником бойових дій, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, доводи про його активну громадську діяльність та наявність державних нагород, те, що він був обраний Народним депутатом України VІІІ скликання, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

А тому на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 для запобігання ризикам, наведеним вище.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Суд при вирішенні питання щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує фактичні обставини кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, спрямованого на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, привернення уваги громадськості до певних політичних чи інших поглядів а також з метою впливу на прийняття рішень або не вчинення дій юридичними особами, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, та вчинення нового правопорушення, з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні для обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою відсутні.

Також судом надано оцінку доводам сторони захисту про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти з метою вступу останнього до лав Збройних Сил України, ц зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Так, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" із урахуванням продовження строку дії правового режиму згідно Указу Президента № 133/2022 від 14.03.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

На день розгляду даного клопотання законодавцем враховано потенційну користь, яку можуть принести особи, які утримуються під вартою, Україні у наданні відсічі збройній агресії проти нашої держави, яку розв`язала Російська Федерація, та надано відповідну оцінку, яка виразилась у прийнятті Закону України №2125-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» від 15 березня 2022 року, яким КПК України доповнено статтею 616.

Відповідно до ч.1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 258 КК України, а отже положення ст. 616 КПК України, якою передбачено можливість скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не розповсюджуються на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином суд приходить до висновку, що звільнення особи з під варти для надання їй можливості захищати Батьківщину має відбуватись в порядку ст. 616 КПК України, яка наразі не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_3 як з формальних підстав, так і з причин доведеності існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до положень ст. 616 КПК України є імперативною умовою, яка в даному випадку унеможливлює скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Також суд вважає недоречними на даній стадії доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Так, у контексті порушеного питання слід зазначити, що при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , судом враховувалось, що перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у клопотанні прокурора, свідчить про їх вагомість, більш детальну оцінку цим доказам суд зможе надати на відповідній стадії судового розгляду, під час вивчення їх змісту та подальшого аналізу.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0006667 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 22 травня 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду обвинуваченим, його захисниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 28 березня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1