Справа № 140/485/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 00559 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гунька, Немирівський район Вінницька область, проживаючої та зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, вдови, на утриманні має неповнолітнього сина, працюючої продавцем в ПП ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИВ:
Так, близько 06:00 год. 29.12.2018, ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , відповідно до висновку експерта № 20 від 29.01.2019, рухаючись дорогою по вул. Будівельників у м. Немирів, Вінницької області, не прийнявши безпечних мір для інших учасників руху об`їзду перешкоди або своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, яким вона рухалася, на проїзній частині вул. Будівельників м. Немирів, поблизу будинку № 7, на смузі руху в напрямку вул. Горького м. Немирів, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 .
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 161 від 31.01.2019, ОСОБА_10 отримала ушкодження в вигляді сполучної травми тіла: синців навколо обох очей, по передній поверхні верхньої третини обох гомілок, крововиливів в м`які тканини обох гомілок, закриті переломи обох кісток правої та лівої гомілки; закритої черепно-мозкової травми: обширний крововилив в м`які тканини потиличної ділянки голови справа, закритий вдавлений перелом потиличної кістки справа з поширенням на задню черепну ямку, субарахвоїдальний крововилив в потиличній долі справа; закритої травми грудної клітки: забій обох легень, вогнищеві крововиливи та вогнища емфіземи та дистелектазу обох легень, травматичний шок. Дані ушкодження стоять у причинному зв`язку із смертю ОСОБА_10 та виникли під час дорожньо-транспортної пригоди 29.12.2018, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в моментїх заподіяння.
Відповідно до висновку експерта № 21 від 23.01.2019 в даній дорожнійобстановці, дії водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» із реєстраційнимномером НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.2 правил дорожнього руху України: «У темну пору доби та вумовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги» та п. 12.3 правил дорожнього руху України: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» ОСОБА_4 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 правил дорожнього руху України.
Невідповідність дій водія автомобіля марки. «ВАЗ» моделі «2101» ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю і пояснила суду, що обставини викладенні в обвинувальному акті нею визнаються і не оспорюються та надала показання, що близько 06:00 год. 29.12.2018 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись дорогою у м. Немирів, Вінницької області, не помітивши пішохода допустила, наїзд на ОСОБА_10 , у подальшому викликала швидку допомогу та поліцію. У вчиненому щиро кається, зазначила, що має хронічні захворювання, також вдова має на вихованні та утриманні двох дітей, один з них неповнолітній, право керування транспортним засобом є необхідним для роботи, а також для забезпечення потреб сім`ї, тому просила суд суворо не карати та не позбавляти права курування транспортним засобом. Шкоду завдану ДТП потерпілим відшкодувала добровільно.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у судовому засіданні висловили позицію щодо призначення міри покарання обвинуваченій, яке не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, шкода їм у повному обсязі відшкодована, претензій будь якого характеру до останньою не мають.
Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, у заяві висловила свою позицію щодо міри покарання, яке не пов`язано з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, шкода їй відшкодована в повному обсязі.
Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих особи обвинуваченої матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, у судовому засіданні доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, те що остання у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (том 1 а.с. 140), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 31), має на утриманні неповнолітнього сина (том 1 а.с. 176, том 3, а.с. 25), вдова (том 3 а.с. 26), до кримінальної відповідальності притягується вперше (том 1 а.с. 151), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення обвинуваченої, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі.
Враховуючи встановлені обставини у судовому засіданні, про те, що обвинувачена офіційно працює продавцем у ФОП ОСОБА_12 , посвідчення водія видане на ім`я останньої, дає можливість використовувати транспортний засіб для потреб сім`ї, що в свою чергу дає можливість забезпечувати сім`ю, оскільки самостійно виховує та забезпечує дітей, кримінальне правопорушення вчинено не в стані алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку щодо призначення основного покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію сторони обвинувачення, думку потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченій, які наполягали та просили суд призначити покарання обвинуваченій не пов`язане з позбавленням волі, суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, має на утриманні двох дітей, один з яких неповнолітній, сама їх виховує, оскільки вдова, хворіє, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодувала шкоду, встановлені у судовому засіданні пом`якшуючі обставини покарання, суд дійшов висновку, що її виправлення можливе без реального відбування покарання, тобто без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши останню від відбуття основного покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, визначені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На стадії досудового розслідування та під час судового розгляду обвинуваченій запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його обрання до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 2002 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 75, 76, 286 КК України, ст. 369-374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 2002 (дві тисячі дві) гривні.
Заходи забезпечення кримінального провадження № 00559 від 29.12.2018 у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 29.12.2018 скасувати.
Речові докази, а саме: автомобіль «ВАЗ 2101» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , номером рами НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, який на праві власності належить ОСОБА_13 , який фактично належить ОСОБА_14 повернути обвинуваченій.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, її захиснику та потерпілим.
Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя: