Справа № 304/1147/22 Провадження № 1-кс/304/201/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000198 від 19 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

05 липня 2022 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на речі, вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 банківські картки «Банк Власний рахунок» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; одну картонну книжечку, яка запаяна в поліетилені з написом на ній «Банк Власний рахунок», на передній частині якої напис «Артикул 870996»; два аналогічні дистанційні пульти без маркувань; ноутбук марки «HP» чорного кольору, без зазначення моделі; 2 банківські картки «Monobank» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; матерчату наліпку з написом на ній «СБУ»; банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_5 ; пластикову картку від стартового пакета з номером мобільного телефону НОМЕР_6 «Vodafone»; запечатаний паперовий пакет стартового пакету «Lifecell» з номером НОМЕР_7 ; запечатаний паперовий пакет стартового пакету «Lifecell» з номером НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 марки «Сантей», тип «TR3/Р4/3030», державний номерний знак НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_5 ; паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_6 , термін дії до 10.04.2028; паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_6 , термін дії до 26.09.2023; флеш накопичувач чорного кольору марки «Transcend» об`ємом 8 Gb, який упаковано до спец. пакету «Експертна служба» №4183324.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Однак, як убачається з клопотання прокурора про арешт майна та доданих до нього документів, то з таких не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) прокурор просить застосувати у вказаному випадку.

Крім цього, процесуальний закон дозволяє слідчому судді розглядати клопотання слідчого, прокурора про арешт майна без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, лише якщо майно не було тимчасово вилучене (ч. 2 ст. 172 КПК України).

З клопотання ж установлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є тимчасово вилученим, однак клопотання не містить відомостей про власника майна чи його законного володільця (місцезнаходження чи перебування таких осіб чи інших контактів), які б дали змогу слідчому судді здійснити судовий виклик.

Тобто, вказане позбавляє слідчого суддю можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власника чи законного володільця вказаного майна для розгляду клопотання.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту ч. 3 ст. 172 КПК України передбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже, наведені обставини, на думку слідчого судді, унеможливлюють розгляд цього клопотання, у зв`язку з чим таке підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків відповідно до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з цим клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000198 від 19 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна повернути прокурору, встановивши строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1