Код суду 233 Справа № 233/1121/22
Вирок
Іменем України
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянка України, має середню спеціальну освіту, вдова, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працездатна, не працює, раніше не судимий, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд -
22.02.2022 року приблизно о 16:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 знаходились за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртні напої.
Під час розпивання спиртного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів, в ході якого останній, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , схопив ОСОБА_6 за волосся та почав тягнути, спричинивши останній фізични біль. В результаті дій ОСОБА_4 у ОСОБА_6 виникла раптова неприязнь та злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4
22.02.2022 року приблизно о 16:45 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу зайшла до приміщення кухні вищевказаного будинку та зі столу взяла з собою кухонний ніж.
В цей же день, приблизно о 16:50 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , утримуючи заздалегідь підготовлений кухонний ніж у правій руці, підійшла до останнього ззаду та нанесла йому один удар ножем в область попереку зліва. Від удару ОСОБА_4 повернувся обличчям до ОСОБА_6 та долонею лівої руки наніс їй один удар в область правої щоки, спричинивши останній фізичний біль. Продовжуючи свої злочинні дії, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , утримуючи кухонний ніж у правій руці, закривши очі, нанесла ОСОБА_4 два удари в область грудної клітини.
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_4 : непроникаюче колото різане поранення поперекової області зліва, непроникаюче колото різане поранення грудної клітини зліва по передньо-пахвовій лінії в проекції 7-8-го міжребір`я та проникаюче колото різане поранення грудної клітини справа по середньо-ключичній лінії в проекції 5-го міжребір`я з ушкодженням діафрагми та печінки по діафрагмальній поверхні, що супроводжувалася явищами правостороннього гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та пояснила, що потерпілого ОСОБА_4 знає давно, вони з 05.12.2020 року мешкають разом в цивільному шлюбі. Стосунки між ними були нормальні, бували сімейні конфлікти, бо ОСОБА_7 дуже ревнивий, але вони завжди мирилися. Алкоголь вживали разом приблизно 1 раз на тиждень. 22.02.2022 року після обіду ОСОБА_7 прийшов додому напідпитку. Він приніс з собою пляшку 0,25 л самогону та запропонував разом розпити. Спочатку вона відмовлялася, але він наполягав, тому вона потім погодилася. Під час розпивання спиртного між ними виникла сварка, ОСОБА_7 знову її приревнував, почав ображати. Вона, в свою чергу, почала дорікати йому, що він ніде не працює і не заробляє грошей. Тоді ОСОБА_7 стягнув її за волосся з дивана на потягнув у коридор. Вона ввернулася, встала та попросила ОСОБА_7 піти геть з будинку, але ОСОБА_7 не пішов, став у дверях і почав курити. Тоді вона пішла на кухню, взяла зі столу кухонний ніж з різнокольоровою рукояткою, та підійшла до нього. В цей час він стояв спиною до неї. Вона хотіла налякати ОСОБА_7 , щоб він пішов, заплющила очі, та вдарила його ножем, після чого він розвернувся і дав їй ляпас. Тоді вона, не відкриваючи очі, продовжила наносити йому удари ножем. Вона не прицілювалася та не бачила, куди саме приходилися удари, скільки поранень завдала, також не бачила. Потім вона розплющила очі та побачила, що ОСОБА_7 впав на підлогу, побачила кров. Вона одразу хотіла викликати швидку допомогу, але ОСОБА_7 забрав у неї телефон. Тоді вона вибігла на вулицю та через сусідів викликала поліцію та швидку допомогу. До приїзду швидкої допомоги, вона надавала ОСОБА_7 першу допомогу. В лікарні ОСОБА_7 буд до 07 березня, вона постійно його доглядала. В теперішній час вони продовжують спільно проживати. Дуже шкодує про свій вчинок, щиро кається.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження зібраними у справі доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що до м. Костянтинівка приїхав давно в гості до товариша та і залишився жити. Наприкінці 2020 року познайомився з ОСОБА_6 , допомагав по господарству, з початку грудня 2020 року вони почали жити разом. Офіційно він не працює, заробляє тимчасовими підробітками. Алкоголь до початку війни вживав приблизно 1 раз на тиждень, потім став пити рідше, бо нема на це грошей. 22.02.2022 року він повернувся додому п`яний, приніс пляшку самогону 0,25 л та запропонував ОСОБА_8 випити разом, на що вона погодилася. Під час розпивання спиртного вони посварилися, він її приревнував, дав ляпас. Після цього ОСОБА_8 десь взяла ніж та декілька разів вдарила його цим ножем. Як ОСОБА_8 наносила удари він не пам`ятає, бо був дуже п`яний. Потім вона сама викликала швидку і поліцію, надала йому першу допомогу. Коли він був в лікарні, ОСОБА_8 доглядала його, годувала, купувала ліки. В теперішній час вони помирилися, продовжують разом проживати, він ніяких претензій до ОСОБА_6 не має, пробачив її, просить не позбавляти її волі.
З протоколу огляду місця події від 22.02.2022 року вбачається, що місцем скоєння кримінального правопорушення є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду в будинку було виявлено та вилучено: ніж кухонний з нашаруванням речовини бурого кольору; халат зеленого кольору, на передній частині якого маються нашарування речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з підлоги в коридорі.
22.02.2022 року в хірургічному відділенні КНП «БЛІЛ КМР» були оглянути чоловічі спортивні штани чорного кольору, які добровільно надав на огляд ОСОБА_4 і в яких він був вдягнений під час скоєння відносно нього кримінального правопорушення, що зафіксовано у відповідному протоколі огляду. Під час огляду на штанах спереду, приблизно на 6 см нижче від поясу, виявлено пляму речовини бурого кольору невизначеної форми. Після огляду штани вилучені.
Відповідно до висновку експертизи №4 від 23.02.2022 року у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2022 року, з КНП «БЛІЛ КМУ» було вилучено медичну карту стаціонарного хворого №546 від 22.02.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копії карти виїзду швидкої медичної допомоги №5532 від 22.02.2022 року вбачається, що о 16:55 год. 22.02.2022 року здійснено виклик за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_4 , привід до виклику ножове поранення. По прибуттю бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_4 встановлено попередній діагноз: колото-різані рани поперекової області зліва, бокової поверхні живота справа, передньої поверхні грудної клітини справа, відкритий пневмоторакс справа; ОСОБА_4 госпіталізовано.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2022 року, ОСОБА_6 станом на момент огляду о 20:10 год. 22.02.2022 року перебувала у стані алкогольного сп`яніння (1,9 проміле).
Відповідно до висновку експертизи №1143е/233 від 25.05.2022 року, у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження:
- непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, що розпочинається раною по передньо-пахвовій лінії в проекції 7-8-го міжребір`я, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини зліва;
- проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 5-го міжребір`я, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та згори донизу, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає в праву плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням правого куполу діафрагми та проникає в черевну порожнину, з ушкодженням печінки по діафрагмальній поверхні, що супроводжувалась явищами правостороннього гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині);
- непроникаюче колото-різане поранення поперекової області зліва, що розпочинається раною в поперековій області, далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах поперекової області зліва.
За своїм характером встановлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа з ушкодженням діафрагми та печінки - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва та непроникаючого колото-різаного поранення поперекової області зліва (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).
Враховуючи характер, локалізацію та кількість встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в область грудної клітини зліва в проекцію 7-8-го міжребір`я по передньо-пахвовій лінії, в область грудної клітини справа в проекцію 5-го міжребір`я по середньо- ключичній лінії та в поперекову область зліва. Встановлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «БЛІЛ КМР», тобто і в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові, а саме 22.02.2022 року.
Встановлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв в область грудної клітини зліва в проекцію 7-8-го міжребір`я по передньо-пахвовій лінії, у напрямку спереду назад, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявність та напрямком раньового каналу.
Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв в область грудної клітини справа в проекцію 5-го міжребір`я по середньо-ключичній лінії, у напрямку спереду назад та згори донизу, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявність та напрямком раньового каналу.
Ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення поперекової області зліва, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв в поперекову область зліва, у напрямку ззаду наперед, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявність та напрямком раньового каналу.
Враховуючи характер та локалізацію встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що після отримання їх він міг виконувати самостійні дії, але вказати їх об`єм, тривалість, цілеспрямованість тощо не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.
Локалізація та характер встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які він вказував під час його допиту.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного.
При дослідженні особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатна, але офіційно не працює, вдова, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами яка пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, надання потерпілому допомоги підчас його лікування.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Також при призначенні покарання необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Стосовно можливості та наявності повноважень суду щодо обрання того чи іншого виду покарання, в тому числі і в межах санкції закону про кримінальну відповідальність, суд керується висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові від 01.02.2018 року по справі №634/609/15-к.
Зокрема в цій постанові Верховним Судом сформульовано правовий висновок щодо реалізації в судовій практиці поняття судової дискреції (судового розсуду), яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості та достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судової дискреції (судового розсуду) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
За таких обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_6 буде призначення покарання останній у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
З урахуванням характеристики особи обвинуваченої ОСОБА_6 , її критичного ставлення до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дає підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який примирився з обвинуваченою, просить не позбавляти її волі, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченої положень ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.02.2022 року накладено арешт на предмети та речі, який після набрання вироком законної сили необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої станом на день постановлення вироку не застосований.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_6 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.02.2022 року на кухонний ніж та халат зеленого кольору, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази: ніж кухонний зі слідами РБК, халат зеленого кольору зі слідами РБК, змиви РБК, штани спортивні чорного кольору зі слідами РБК, передані на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1