Справа №127/4071/22
Провадження №1-кс/127/1781/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 26.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 16.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 26.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 16.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. У скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, та передчасною, такою, що винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000120 від 16.06.2015 року.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження вона діяла відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України та в межах наданих повноважень, у зв`язку з чим вважає скаргу не обґрунтованою. По даному кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
До слідчого відділу прокуратури Вінницької області 11.06.2015 року надійшла ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2015 року, якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України щодо можливого неналежного виконання медичним працівником ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

За даним фактом 16.06.2015 року було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Старшим слідчим в ОВС СВ прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 20.11.2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні медичних працівників УДПтС України у Вінницькій області № 1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 від 14.04.2020 року постанову про закриття кримінального провадження від 20.11.2018 року скасовано, посилаючись на неповноту досудового розслідування.

29.12.2020 року слідчим ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000120 від 12.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

05.02.2021 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_7 постанову слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження скасовано та направлено матеріали вищевказаного кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

10.11.2021 року слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000120 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 ухвалою від 21.12.2021 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000120 скасовано.

Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 26.01.2022 року кримінальне провадження № 0000120 від 16.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим зроблено зазначений висновок виходячи з того, що з урахуванням показань допитаних свідків, наданих на запити копій документів, аналізуючи отримані документи під час проведення тимчасового доступу та висновки судово-психіатричного експерта, за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні медичних працівників ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_8 прибув до Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1 13.09.2010 року на підставі вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.08.2010 року. Згідно вироку суду, ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту. По прибуттю до установи ОСОБА_8 комісійно обстежений лікарями медичної частини УДПтС України у Вінницькій області № 1. Висновок: соматично здоровий. Змішаний розлад особистості (тривожний, залежний). 02.11.2010 року консультований психіатром згідно рекомендацій психолога. Висновок: соматично здоровий. Змішаний розлад особистості (тривожний, залежний). Суїцидальних тенденцій не виявлено, медикаментозного лікування не потребує, за медичними показаннями утримання в одиночній камері не потребує. Проведена психотерапевтична бесіда. Рекомендовано при виникненні психологічних проблем звернутись до психологічної служби МОЗ України за місцем проживання. Іншої медичної допомоги не надавалось у зв`язку з відсутністю звернень ув`язненого (чи будь-яких інших осіб ) та медичних показів для цього.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 показав, що у нього є молодший брат ОСОБА_8 . Вироком Козятинського міськрайонного сулу Вінницької області від 30.08.2010 року його незаконно визнали винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КПК України, та призначили покарання у вигляді 4 місяців арешту. У засіданні, під час оголошення вироку, ОСОБА_3 був присутній. З зали суду ОСОБА_8 взяли під варту. Згідно статей 50, 51 Кримінально-виконавчого кодексу України, особи засуджені до арешту, відбувають покарання, в одному арештному домі в умовах ізоляції з роздільним триманням чоловіків, жінок, неповнолітніх та засуджених, які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі. Згідно статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення», осіб, яких вперше притягнуто до кримінальної відповідальності та взятих під варту, розміщують у камерах окремо від осіб, які раніше притягались до кримінальної відповідальності. У порушення вказаних норм ОСОБА_8 , якого вперше притягнуто до кримінальної відповідальності, у період з жовтня 2010 року по грудень 2010 року незаконно розміщувався та відбував покарання в Вінницькій установі виконання покарань № 1 разом з особами, що раніше притягались до кримінальної відповідальності, та відбував покарання не в арештному домі «окремому пості чи секції слідчою ізолятору», як того вимагає закон, а з особами, що раніше відбували покарання та притягувались до кримінальної відповідальності. Тобто, таке незаконне поміщення до неналежного місця відбування покарання, що мало місце без дозволу, згоди та відому ОСОБА_8 , призвело до порушення прав та законних інтересів громадянина. Вказані обставини стали відомі ОСОБА_3 зі слів ОСОБА_8 . Окрім цього, у порушення ст. ст. 8, 21 Кримінально-виконавчого кодексу України УВП № 1 замість надання медичної допомоги або організації її надання відповідними працівниками, незаконно утримано хворого ОСОБА_8 окремо від загальної маси ув`язнених та одного в одиночній камері. Службовими особами УВП № 1, в порушення інтересів ОСОБА_8 та ст. 49 Конституції України, ст. 21 Кримінально-виконавчого кодексу України, не надано необхідної адекватної захворюванню своєчасної медичної допомоги та не вжито заходів щодо її надання в період утримання в УВП № 1. Внаслідок чого ОСОБА_8 захворів на психічну хворобу та перестав бути адекватною особистістю. До поміщення в УВП №1 ОСОБА_8 був у нормальному психічному стані та будь-яких порушень в його поведінці не спостерігалось, в одиночній камері не потребує. Проведена психотерапевтична бесіда, рекомендовано при виникненні психологічних проблем звернутись до Психологічної служби МОЗ України за місцем проживання.

Для перевірки вказаних пояснень старшим слідчим прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 18.06.2015 року до УДПтС України у Вінницькій області було спрямовано лист № 17-875 вих. 15 про проведення службового розслідування за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку УДПтС України у Вінницькій області № 1 від 26.06.20215 року порушень вимог чинного законодавства в частині забезпечення роздільного тримання та надання медичної допомоги засудженому ОСОБА_8 у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1 не встановлено.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження було встановлено на основі листа, надісланого із ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1660 від 25.09.2020 року, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був приписаний до призовної дільниці Козятинського РВК в 2007 році, в 2015 році був знятий з військового обліку на підставі ст. 16-а з виключенням з військового обліку.

Так, згідно протоколу № 8 від 24.02.2015 року обстеження стану здоров`я призовника ОСОБА_8 . Козятинським РВК встановлено, що у останнього виявлено діагноз: шизофренія параноїдної форми, безперервний тип перебігу.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 стверджує, що до 2010 року він не хворів на будь-які захворювання. На обліках не перебував. У 2010 році був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту. У вересні 2010 року його було відправлено до Вінницької УВП № 1 для відбуття покарання. ОСОБА_8 не пам`ятає чи було здійснено по приїзду до Вінницької УВП № 1 огляд його лікарями, чи спілкувалися вони з ним. По приїзду його поселили до камери № 5 (там було від 6-8 осіб, які були засуджені не вперше, за вчинення хуліганства. В подальшому його перевели в камеру № 1 (там було 6 осіб). Всі ув`язненні неодноразово били його в камері № 1, також били об грати головою. В цей же період, коли він сидів в камері № 1, до нього застосовував фізичне насильство «ключник»- працівник УВП № 1, неодноразово бив його. Пізніше, ОСОБА_8 поскаржився на болі в голові та на болі в серці, його завели в медичний пункт та вкололи укол, на який він не давав згоди. Протягом 4 місяців його лікарі не оглядали, не лікували (крім випадку з уколом та таблетками). ОСОБА_8 фізично і психічно почував себе добре до моменту застосування щодо нього фізичної сили в УВП № 1. Після того, в камері № 1 в нього почались регулярні головні болі, а до лікарів УВП він більше не звертався. Після того, як він повернувся додому, його самопочуття ще більше погіршилося. В 2011 році він потрапив в лікарню імені О.І. Ющенка, в подальшому неодноразово перебував в лікувальних закладах.

На виконання вказівок в ухвалах слідчих суддів було спрямовано запит № 322/14-01-04-21 від 16.03.2021 до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», ініційовано до суду клопотання про надання дозволу на тимчасові доступи до документів, проведено експертизу та допитано ряд свідків.

З відповіді за вих. № 9/6551 від 22.06.2021 встановлено, що відсутня можливість надати інформацію стосовно працівників державної установи у період часу з 13.09.2010 по 31.12.2010, оскільки в нормативних базах документообігу архіву установи, список працівників з зазначеними даними за вказаний вище період відсутній.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_10 29.06.2021 року надано дозвіл на отримання тимчасового доступу з можливістю вилучення копій матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст. 296 КК України, вирок у якій ухвалено Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 30.08.2010, які знаходяться у Козятинському міськрайонному суді Вінницької області. В.о. голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у листі № 01-26/83/2021 від 21.07.2021 повідомила про те, що надати матеріали справи немає можливості, так як строк зберігання становить 10 років, а тому дана справа знищена.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 25.08.2021 року надано дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучення копій матеріалів судової справи № 2а/0270/1240/11, яка знаходиться у Вінницькому окружному адміністративному суді за адресою: вул. Брацлавська, 14, м. Вінниця. В.о. керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду у листі № 02.3-18/3999/21 від 08.09.2021 повідомив про те, що Вінницький окружний адміністративний суд позбавлений можливості надати тимчасовий доступ до матеріалів судової справи № 2а/0270/1240/11, оскільки адміністративна справа № 2а/0270/1240/11 за позовом ОСОБА_8 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, судді Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_12 знищена у зв`язку з закінченням строку її зберігання.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 303 від 21.10.2021, потерпілий ОСОБА_8 страждає на хронічний стійкий психіатричний розлад у вигляді параноїдної шизофренії. Діагноз: параноїдна шизофренія був вперше встановлений та документально зафіксований в лютому 2011 р. Параноїдна шизофренія є спадково обтяженим, генетично обумовленим, стійким, хронічним, прогресуючим психічним розладом. Виходячи з наданих об`єктів експертизи, причинно-наслідковий зв`язок між виникненням психічного розладу, на який страждає ОСОБА_8 , із його перебуванням з 30.08.2010 по 30.12.2010 у Вінницькій УВП УДПтС України у Вінницькій області (№1) відсутній.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що працював в Вінницькій УВП № 1 з 2003-2014 рр. на посаді лікаря-психіатра в.о. начальника медичної частини. ОСОБА_13 вказав, що ОСОБА_8 він не пам`ятає, оскільки минуло дуже багато часу. Крім того, ОСОБА_13 акцентував увагу на тому, що при наявності даних на психіатричні захворювання (в тому числі і шизофренії) в особовій справі засудженого або ув`язненого комісією лікарів-психіатрів такі люди переправлялись на лікування в спеціальний психіатричний заклад.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 вказав, що у 2010-2014 рр. він працював на посаді лікаря-стоматолога, а у 2014 році призначений на посаду начальника медичної частини Вінницької УВП УДПТС України у Вінницькій області № 1. По приїзду осіб, етапованих до Вінницької УВП, особи, що були засуджені та слідчо-заарештовані проходили комісійний медичний огляд лікарями медичної частини Вінницької УВП № 1. За наявності скарг на стоматологічне здоров`я ОСОБА_14 оглядав таких осіб безпосередньо в стоматологічному кабінеті. Якщо під час огляду скарги підтверджувались робились відповідні записи до амбулаторної картки. ОСОБА_8 , 1990 року народження він не пам`ятаю, оскільки уже пройшло 12 років з часу його прибуття до УВП № 1. Також ОСОБА_14 не може пригадати чи були скарги на стоматологічне здоров`я та чи потрібен був йому огляд в стоматологічному кабінеті.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 вказав, що з 2008 року він працював в УВП УДПтС України у Вінницькій області (№ 1) на посаді лікаря дерматовенеролога. ОСОБА_15 в складі комісії по прибуттю засуджених до УВП оглядав ОСОБА_8 . Під час огляду дерматологічних захворювань виявлено не було. Чи проводив огляд ОСОБА_8 під час відбування покарання він не пам`ятає, оскільки це було давно.

Таким чином, з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000120 від 16.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України встановлено, що за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні медичних працівників ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
В даному кримінальному провадженні відсутні данні, які б могли свідчити про наявність ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, тобто невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого, і слідчим обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження після вжиття заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження матеріалів кримінального провадження.
Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.
Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провела всі першочергові та необхідні слідчі дії, надала оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідила всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжила необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.
Крім того, слідчим виконано усі вказані в ухвалах слідчих суддів вказівки та усунено недоліки в рамках розслідування кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпала існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак провела всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.
Відповідно дост.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.
Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 26.01.2022 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.
Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 26.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0000120 від 16.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя