Справа № 753/6650/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2031/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 09 квітня 2022 року включно, -
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0003900 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. п. 6, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 09 квітня 2022 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що ОСОБА_7 тримається під вартою понад розумні строки, та за час попереднього ув`язнення уже відбув можливий термін призначеного покарання у разі ухвалення судом обвинувального вироку, відтак ризики, на які вказує сторона обвинувачення в даному кримінальному провадженні на даний час відсутні.
Вказує, що ухвала про продовження строку тримання під вартою ухвалена судом без письмового клопотання прокурора, яке необхідно було вручити стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку його розгляду, що вказує, на порушення ОСОБА_7 права на захист, а рішення про продовження строку тримання під вартою прийнято незаконним складом суду.
Захисник зазначає, що у відповідності до обвинувального акту ОСОБА_7 не інкримінується вчинення дій пов`язаних із застосуванням насильства, або погрозою їх застосування, відтак, судом першої інстанції безпідставно не визначено розмір застави.
Також, захисник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано оцінку даним про погіршення стану здоров`я обвинуваченого, що унеможливлює подальше його тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді,пояснення захисника, на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Під час розгляду суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, хоча і дещо знизилися, але продовжують існувати, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та іншим обставинам, встановленим у справі.
На думку колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , обгрунтованість висунутого щодо нього обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків,дані про стан його здоров`я, та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою та невмотивованою, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом ретельно враховано ті обставини, на які вказує захисник в поданій апеляційній скарзі та прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому суд врахував дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, на думку колегії суддів, судом з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, дійшов вмотивованого висновку про відстуність підстав для визначення ОСОБА_7 розміру застави, відтак доводи захисника щодо безпідставності невизначення обвинуваченому застави суд апеляційної інстанції вважає неперконливими.
Що стосується тверджень про те, що ухвала про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 прийнята незаконним складу суду, то вони є неперконливими, оскільки питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого розглянуто суддею зі складу колегії суддів, відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 09 квітня 2022 року включно - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: