Справа № 199/6126/22
ВИРОК
іменем України
12 вересня 2022 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000554 від 27.04.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Северобайкальськ Російської Федерації, громадянина України, з середньо-тесхнічною освітою, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває на строковій військовій службі в військовій частині, зазначеній в обвинувальному акті, на посаді командира розвідвідділення, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
26.02.2022 приблизно о 18-40 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння -1,48 ‰, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи власним, технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Слобожанському з боку вул. Каруни у напрямку пр. Мануйлівського в м. Дніпрі.

Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам та наближаючись до світлофорного об`єкту, на якому загорівся забороняючий (червоний) сигнал світлофора, заходів до зменшення швидкості та зупинки не прийняв, внаслідок чого в районі електроопори № 439 виїхав на регульований пішохідний перехід, який позначений дорожньою розміткою № 1.14.2 та дорожнім знаком № 5.38.1, і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався з права на ліво за напрямком його руху на зелений сигнал світлофору для пішоходів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді тупої травми кінцівок: закритого перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків, закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, поверхневих забійних ран або глибоких саден на внутрішній поверхні правої гомілки на межі верхньої та середньої третини та на передній поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п. 8.7.3 «е» - «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, в тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;

- п. 8.10 - «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», - що невиконання яких перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286-1 КК України, при обставинах, викладених вище, визнав повністю та суду пояснив, що він 26.02.2022 у зв`язку з тим, що в країні почалась війна, вжив алкогольні напої та поїхав до військкомату, щоб стати на облік. Ввечері того ж дня, тобто 26.02.2022, приблизно о 18-40 годині він керував своїм автомобілем «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по пр. Слобожанському в напрямку пр. Мануйлівського в м. Дніпрі. В районі зупинки «Виконком» він наближався до світлофору. Побачивши, що йому загорівся жовтий сигнал світлофору, він намагався встигнути проїхати перехрестя та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався з права на ліво по пішохідному переходу вже на зелений сигнал світлофору для пішоходів. Він одразу зупинився та підійшов до потерпілого, надав йому першу медичну допомогу та викликав швидку. Визнає, що аварія сталася саме з його вини, він не побачив пішохода та не встиг загальмувати. Перед тим, як сісти за кермо автомобіля, він дійсно вживав алкогольна напої, тому перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він відшкодовував спричинену шкоду, сплативши лікування потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 30 000,00 гривень. Щиро розкаявся. Просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , з врахуваннямвизнання ним вини, у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2022 з фото-таблицею та схемою до нього, відповідно до якого проведені необхідні виміри на пр. Слобожанському в районі будинку електроопори №439 в м. Дніпро, де відбувся наїзд автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 на пішохода. На час огляду о 19-40 годині стан покриття сухе, чисте, дорожнє покриття асфальтоване, призначено для руху в двох напрямках по 4 смуги в кожному напрямку. Огляд проводився в темну пору доби. Освітлення електроміське. Видимість з загального місця водія не обмежена. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП не виявлено;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.03.2022, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.02.2022 о 20-50 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- висновком судової токсикологічної експертизи № 4602 від 10.05.2022, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні в доставлених крові та сечі від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений етиловий спирт у концентрації 1,48 ‰ в крові; 1,09 ‰ в сечі. Дана кількість етилового алкоголю у крові відноситься до Легкого ступеня алкогольного сп`яніння;

- копією довідки КНП «Міська клінічна лікарня №6» від 03.03.2022, згідно з якою ОСОБА_6 встановлений діагноз: закритий перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом головки гомілкової кістки зі зміщенням уламків;

- висновком судово-медичної експертизи № 1376-е від 15.06.2022, згідно з яким у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми кінцівок: закритого перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третини зi зміщенням уламків; закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки зi зміщенням поверхневих забійних ран або глибоких уламків; саден на внутрішній поверхні правої гомілки на межі верхньої та середньої третини та на передній поверхні правого колінного суглобу. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область кінцівок, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та данi медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ №6» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2022 з план-схемою та фототаблицею до нього, за участі свідка ОСОБА_7 , який в присутності понятих вказав на обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме: наїзду автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода, що сталось 26.02.2022 о 18-40 годині в районі електроопори № 439 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі;

- висновком судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/104-22/16109-ІТ від 03.08.2022, згідно з яким у даній дорожній обстановці водій автомобіля «AUDI» ОСОБА_3 повинен був діяти вiдповiдно до вимог п.п. 8.7.3 ("e") та 8.10 Правил дорожнього руху України. При заданому механiзмові події, дії водія ОСОБА_3 не вiдповiдали вимогам п.п. 8.7.3 ("е") та 8.10 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технiчна можливість уникнути наїзд на пішохода для водія автомобіля «AUDI» ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 ("е") та 8.10 Правил дорожнього руху і в нього не було яких-небудь перешкод технiчного характеру, котрі не дозволили б йому їх виконати;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2022 з план-схемою та фототаблицею до нього, за участю ОСОБА_3 , який в присутності понятих вказав на обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме: наїзду автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням на пішохода., що сталось 26.02.2022 о 18-40 годині в районі електроопори № 439 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі;

- речовими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно з необережності і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, раніше не судимий, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на строковій військовій службі в військовій частині, зазначеній в обвинувальному акті, приймав участь у військових діях в зоні АТО у 2014-2018 роках, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільне відшкодування ним спричиненої шкоди потерпілому, відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом Кримінального Закону ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 02.11.2004 по справі № 1-33/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Таким чином, наведені визначенні судом обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди і каяття обвинуваченого, та сама особа ОСОБА_3 істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим.

Наведені обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння, яке інкриміноване ОСОБА_3 виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший, а тому є можливим призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу з призначенням додаткового покарання; позицію потерпілого, який не заперечував проти призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, висловивши свою думку з цього приводу письмово, позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив не позбавляти його волі, однак не заперечував щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

За вимогами ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 755,12 грн.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500,00 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залити колишнім до набрання вироком законної сили, після набрання ним сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи, в сумі 755,12 гривень (висновок № СЕ-19/104-22/16109-ІТ від 03.08.2022).

Речовий доказ: автомобіль «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_3 , скасувавши арешт майна, накладений відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2022.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1