Справа № 212/2215/22
У Х В А Л А

06 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, питання доцільності тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000449 від 27.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України,
встановив:
У провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000449 від 27.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.
Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Скадовського районного суду Херсонської області, Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
02 травня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 07.05.2022 року.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання і вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Пояснив, що докази на обґрунтованість клопотання суду не надано. Просив не задовольняти клопотання про продовження строків тримання під вартою або обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 має трьох дітей, з них двоє неповнолітні, є єдиною особою у сім`ї, яка отримує дохід, що вказує на міцні соціальні зв`язки. Крім того зазначив, що в суді відсутні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , тому суд не може розглядати дане клопотання.
Також захисником надано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання обвинуваченого від вартою на домашній арешт у певний час доби в якому зазначено, що на даний час наявні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 . Такою обставиною є те, що кардинально змінилась обстановка в Україні. Крім того в умовах воєнного стану та ситуації, яка на даний час наявна в місті Херсон, де утримується обвинувачений, забезпечення під час тримання під вартою конституційних прав ОСОБА_5 є неможливим. Стан здоров`я ОСОБА_5 з моменту винесення рішення про обрання запобіжного заходу погіршився та не дає йому можливості надалі перебувати у слідчому ізоляторі. Враховуючи вказані чинники та соціальні зв`язки обвинуваченого, адвокат просить суд змінити запобіжний захід обраний ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з 22 години вечора до 06 години ранку із покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Від ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» на адресу суду надійшов Акт про те, що установа не має технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , що дає підстави вважати це виключним випадком та з огляду на особливості правового режиму воєнного стану в Україні є підставою для розгляду справи за відсутності обвинуваченого.
Як убачається з матеріалів клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, витягу з ЄРДР №0000449 від 27.08.2021 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого; тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому наявні ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи триває і не може бути закінчений з об`єктивних передумов, оскільки у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, не досліджені речові та письмові докази, не допитані свідки. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Суд також вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжких інкримінованих злочинів, а також наявний ризик можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд зважає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст.194, ч. 1 ст. 263 КК України, в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, що підтверджує наявність ризику вчинення ним нового чи іншого кримінального правопорушення. Судовий розгляд даного кримінального провадження продовжується, суд також зважає на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду.
Окрім цього Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
За вказаних обставин, як відповідний ризик, суд ураховує запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
Щодо твердження захисника про те, що викладені у клопотанні прокурора обставини і документи, що їх підтверджують, не дають підстав вважати обвинувачення ОСОБА_5 обґрунтованим, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається при ухваленні судового рішення по суті справи.
Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисником обвинуваченого не наведено.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_5 працює та проживає в м. Києві, має трьох дітей, з них двоє неповнолітні, є єдиною особою у сім`ї, яка отримує дохід, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, проходив військову службу, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_5 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не встановлені, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 199, 331 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на 60 днів до 04 липня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання обвинуваченого від вартою на домашній арешт у певний час доби - відмовити.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1