Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/243/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 червня 2022 року /у межах кримінального провадження № 0000343 від 25.05.2022/, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину інваліда дитинства, працює на посаді директора ТОВ «Восток Асорті», зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у строк доби з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, строком дії до 31 липня 2022 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене групою осіб за попередньою змовою.
Стисло фабула підозри полягає у наступному.

ОСОБА_10 вирішив діяти за злочинною схемою, яка передбачала створення умов для реалізації протиправних намірів, а саме одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на службових осіб Державної міграційної служби України, задля вирішення питання, щодо оформленням документів які надають право на виїзду з України у період військового часу. З цією метою втягнув до реалізації своїх злочинних намірів раніше знайомого ОСОБА_7 , який розумів протиправність пропозиції ОСОБА_10 , проте пристав на пропозицію, мав знайомства серед службових осіб Державної міграційної служби України.
ОСОБА_11 , 24 травня 2022, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 поцікавився чи знає останній будь-які правові підстави для виїзду за кордон, на що останній повідомив, що він може здійснити вплив на службових осіб Державної міграційної служби України задля вирішення питання, щодо оформленням документів, які надають право на виїзду з України у період військового стану.
Після чого, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи можливість вплинути на прийняття рішення щодо оформлення для ОСОБА_11 документів, які надають право виїзду з України у період військового стану, вказав останньому надати їм неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США за вплив на службових осіб Державної міграційної служби України щодо оформлення документів, які надають право на виїзд з України у період військового стану, а в ході телефонних розмов з ОСОБА_11 , з 25 по 30 травня 2022 року, повідомив про необхідність надання 4 фотокарток розміром 3.5х4.5, копії паспорта громадянина України та копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон при зустрічі у м. Києві.
Крім того, в ході розмови ОСОБА_10 стало відомо, що знайомий ОСОБА_11 , ОСОБА_12 також хоче оформити документи для виїзду за межі України в період дії воєнного стану. Дізнавшись вказану інформацію ОСОБА_10 вирішив використати її у власних цілях та вказав щоб ОСОБА_11 додатково надав йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США на тих же умовах.

У подальшому, ОСОБА_11 31 травня 2022 року, за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 прибув до м. Києва, зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в приміщенні кафе «Євразія», де відбулась розмова в ході якої ОСОБА_7 повідомив, що він здійснить оформлення усіх необхідних документів для виїзду за кордон у період військового часу, а саме зазначив, що оформить документ який буде в базах Державної міграційної служби України, Міністерства оборони України та Державної прикордонної служби України, який наддасть можливість безперешкодного виїзду за кордон; після передачі необхідної суми він відає документи в роботу, які будуть готові через 10-14 днів.

Того ж дня, 31 травня 2022 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 прослідували до автомобілю Hyundai SantaFe д/з НОМЕР_1 , у салоні якого ОСОБА_11 , на вимогу ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , передав обумовлені ними грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_13 та ОСОБА_10 затримані працівниками правоохоронного органу на місці вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до місцевого суду із клопотанням про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя постановив задовольнити частково означене клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, поклавши обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Своє рішення суд мотивував наступним.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення цілком доведена наданими матеріалами; враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, міру покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого наразі кримінального правопорушення.
Встановлено наявність ризику можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інших ризиків не встановлено.
Враховані й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, згідно із якими підозрюваний в цілому позитивно характеризований, співпрацює зі слідством, на утриманні має дитину інваліда, не судимий, має міцні соціальні зв`язки.
За вказаних обставин достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти наявним ризикам, слідчий суддя визнав домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із визначенням застави.
Свої вимоги мотивує наступними доводами.
Наявні вагомі докази наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, кримінальне правопорушення є тяжким, покарання за нього передбачає позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.
Слідчим суддею враховано лише позитивні характеристики особи підозрюваного.
Вказує про наявність у підозрюваного зв`язків, що дають змогу залишити країну, навіть в умовах воєнного стану, наявний ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду.
Також наявний ризик незаконного впливу на свідків, спотворення доказів, вчинення іншого кримінального правопорушення.
На апеляційну скаргу прокурора подане заперечення стороною захисту, адвокат не погоджується із доводами сторони обвинувачення, вказуючи про відсутність доказів про наявність заявлених обвинуваченням ризиків, виключно позитивні характеристики особи підозрюваного (активна громадська позиція, волонтер, допомагав евакуювати людей, тощо). Вказує також про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його незадовільний стан здоров`я: ішемічна хвороба серця, дисцикулярна енцефалопатія ІІ ступеня,ризик 4 ступеня. Крім того, на утриманні ОСОБА_7 перебуває дитина-інвалід; старша донька студентка, потребує також допомоги.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку адвоката, яка діє в інтересах підозрюваного, підозрюваного, які заперечили апеляційну скаргу обвинувачення, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України: Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.
У представлених матеріалах існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення: заява ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.05.2022 року, протокол обшуку у невідкладних випадках від 31.05.2022 року.
Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 , є тяжким умисним.
При цьому, однак, оцінено й наявні у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Наявність всіх ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведена, як і не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе лише за умови застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наразі не є доведеними належними доказами ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 намагається або має намір переховуватись від досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; вчинити нове кримінальне правопорушення.
Після пред`явлення підозри, ОСОБА_7 , що не спростоване прокурором, не чинить спроб уникнути досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби стосовно ОСОБА_7 обрано 01 червня 2022 року, в судове засідання суду апеляційної інстанції 21 червня 2022 року, за викликом суду, підозрюваний з`явився, за вказаний період часу не ухилився від досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_7 позитивно характеризований по місцю проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований, має стале джерело доходу, не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності. Відсутня і кримінальна історія у минулому підозрюваного, й факти, що вказували б на схильність підозрюваного до вчинення протиправних, незаконних дій.
Враховується наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_7 дружини, дочки-інваліда.
На даній стадії провадження відсутні дані про намагання ОСОБА_7 ухилитись досудового розслідування, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити нові кримінальні правопорушення.
Тобто, наявні підстави вважати, що належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 може бути забезпечена за умови застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення уособлено не може стати підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу як тримання під вартою.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що достатнім запобіжним заходом, таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на встановлені ризики, є домашній арешт.
Покладення ж на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню наявних ризиків.
Відтак, колегія суддів не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, залишаючи її без змін як законну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 червня 2022 року /у межах кримінального провадження № 0000343 від 25.05.2022/, якою стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у строк доби з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, строком дії до 31 липня 2022 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4