Справа № 489/238/22
Провадження № 1-в/489/100/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

03 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотанням Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про вирішення питань, пов`язаних з виконання вироку суду,

встановив:

Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.01.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді одного року позбавленні волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області до суду надійшло клопотання про усунення неточностей у вказаному вироку в частині зазначення покладених на засудженого ОСОБА_3 обов`язків, визначених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.10.2022 в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю.

В ході судового розгляду вказаного клопотання судом було встановлено, що причинами звернення Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області до суду з даним клопотанням стало помилкове тлумачення посадовими особами вказаного органу пробації положень п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України через низьку правову обізнаність, нерозуміння дійсного змісту положень закону про кримінальну відповідальність та недостатній професійний рівень, наслідком чого стало безпідставне звернення до суду із вказаним клопотанням, яке містило вимоги щодо необґрунтованого процесуального примусу учасника кримінального провадження.

При цьому, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, з тексту клопотання вбачається, що воно складене з порушенням вимог законодавства та містить суперечності в частині зазначення посадової особи органу пробації, яка його склала. Так, у вступній частині клопотання вказано про те, що воно складене начальником Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 . Проте після викладення прохальної частини вказаного клопотання в ньому зазначено про те, що воно складене і підписане старшим інспектором зазначеного відділу пробації Кирилом Будницьким.

Зазначені обставини виявлених помилок при складанні клопотання органу пробації та направлення його до суду також вказують на неуважність та низький професійний рівень працівників Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Зазначені порушення вимог закону та низькопрофесійні дії службових осіб Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області не відповідають вимогам закону, а тому потребують відповідного реагування.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.06.2021 у справі № 686/9636/18 вбачається, що системне та телеогічне (цільове) тлумачення норм, закріплених у пункті 10 частини 1 статті 3 статтях 91, 110, 369, 371, 372, КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження. Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК, а також задля забезпечення кримінального провадження. Таким чином, Суд вбачає за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням.

За таких обставин, оскільки уповноважена особа органу пробації звернулася до суду із даним клопотанням, яке містить вимоги про застосування до засудженої особи необґрунтованого додаткового процесуального примусу у виді покладення на неї додаткового обов`язку, з метою забезпечення виконання закріплених у статі 2 КПК України завдань кримінального провадження, зокрема щодо того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд приходить до висновку про необхідність постановлення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 369, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Довести до відома начальника Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про вказані порушення Закону з метою їх недопущення в майбутньому та вжиття з цього приводу відповідних заходів, направлених на вивчення посадовими особами вказаного органу пробації положень кримінального процесуального законодавства та нормативно-правових актів, які регулюють їхню діяльність, зокрема в частині порядку виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, з метою підвищення їхнього професійного рівня та недопущення ними зловживань в частині права на звернення до суду, наслідком якого може виникати необґрунтований процесуальний примус учасника кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1