Справа № 185/7480/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000299 від 14 вересня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працює в «ПромБудПроект» на посаді інженера-проектувальника, на утриманні малолітніх дітей, осіб похилого віку не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістив на своїй сторінці « ОСОБА_6 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «Россия не воюет с украинцами. Россия не воюет даже с армией Украины. Если бы Россия воевала с Украиной и украинцами, она бы просто сравняла с землей и Мариуполь, и Херсон, и ОСОБА_7 с Киевом в первые же дни войны ковровыми бомбардировками. Россия освобождает заложников от террористов», що публічно закликають до заперечення здійснення збройної агресії проти України, «Я ПОДДЕРЖИВАЮ ПУТИНА Я ПОДДЕРЖИВАЮ АРМИЮ РОСИИ Я ПОДДЕРЖИВАЮ ДОНБАСС», «Я поддерживаю решение президента! Я за борьбу с нацизмом на Украине!», «24.02.2022 СПЕЦИАЛЬНАЯ ВОЕННАЯ ОПЕРАЦИЯ ПОДДЕРЖИМ Владимира Владимировича ПУТИНА В ІНФОРМАЦІЯ_2 », що публічно закликають до підтримки рішень та дій держави-агресора, «Карта Украины образца 2023 года от немецких товарищей» (на фоні зображено територію України з написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що публічно закликають до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
В подальшому, в період часу з 07.27 години по 08.01 годину 12.09.2022 співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, за допомогою якої ОСОБА_3 розповсюджував дописи в мережі Інтернет, а саме системний блок «Vinga», тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .
Своїми умисними діями ОСОБА_3 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, публічні заклики громадянином України до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
15 вересня 2022 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що повністю погоджується з обвинуваченням, та у вчиненому розкаюється. Вказав, що в нього є сторінка в соцмережі «однокласники» з його анкетними даними. На своїй сторінці він поставив вподобайку в публікаціях, які зазначені в обвинувальному акті. Та вони з`явились на його сторінці. Ніяких дій не здійснював, щоби закрити доступ до своєї сторінки іншим особам. Розуміє, що робив неправильно. Зараз цією соціальною мережею взагалі не користується. Над змістом публікацій не замислювався.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості внаслідок згоди на це потерпілих.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-1 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк дванадцять років.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючої обставини та відсутності обтяжуючих обставин може бути призначено.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ системний блок «Вінго» повернути обвинуваченому.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 15 вересня 2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк дванадцять років.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ: системний блок ПК «Вінго», який перебуває в камері зберігання Павлоградського РВП, повернути обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1