У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2549/22

№ 1-кс/183/1228/22

30 серпня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сєвєродонецького РУП ГУПН в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001633за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв Миколаївської області, громадянину України, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження та матір 1954 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участі:

прокурора: ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим СВ Сєвєродонецького РУП ГУПН в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , подане клопотання про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за п. 1 ч.2 115 КК України. На даний час досудове розслідування триває, не всі свідки допитані, призначено ряд експертиз, витребувані відомості щодо особи підозрюваного. Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним вище ризикам. Ураховуючи, що заявлені ризики не зменшилися, а також з`явився ризик щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому як ОСОБА_5 не має місця проживання у Дніпропетровській області, що буде перешкоджати розслідуванню, а також те, що ОСОБА_5 відомо місце перебування свідків, на яких він може здійснити вплив; а також з огляду на необхідність завершення досудового розслідування у встановлений процесуальним законом строк, слідчий вважає за доцільне продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України та наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні письмово.
Прокурор в судовому засіданні також підтримав клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, враховуючи особу підозрюваного, вважає неможливим застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та продовжити строк запобіжного заходу. Наголосив на тому, що зважаючи на те, що наявність ризиків, на які посилається у клопотанні, вважає, що єдиним запобіжним заходом який забезпечить своєчасне і повне досудове розслідування, є необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, через те, що на його думку, підозра і вчинення саме кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України не є обґрунтованою і прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, просив врахувати відомості, що характеризують ОСОБА_5 , який одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується; колективне звернення колег по службі ОСОБА_5 , які також наполягають на позитивних якостях ОСОБА_5 , а тому, просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Якщо суд дійде висновку про те, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні, вважає, що достатнім буде такий будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. ОСОБА_5 може мешкати у м.Дніпро у свого знайомого.
Підозрюваний ОСОБА_5 , повністю підтримав думку свого захисника. Зазначив, що ризиків, на які посилається прокурор немає, події спричинення смерті потерпілим він не заперечує, однак він виконував покладені на нього обов`язки та наказ. В його інтересах провести повне об`єктивне досудове розслідування. А тому підстав продовжувати його тримати під вартою немає. Одночасно просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він має стійкі соціальні зв`язки, вже тривалий час перебуває в лавах ЗСУ.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, приходить до наступних висновків, а саме:
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, 21 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
На виконання вимог ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», розпорядженням Голови Верховного суду від 06 березня 2022 року у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Сєвєродонецьким міським судом Луганської області через бойові дії на території м.Сєвєродонецьк Луганської області визначено підсудність справ вказаного суду Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001633 було внесено відомості за фактом вбивства військовослужбовцем ОСОБА_5 військовослужбовців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
03 червня 2022 року о 10-38 години ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № №0001633 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та того ж дня вручене клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, головний сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний Южноукраїнським МКВ Миколаївської області на військову службу за контрактом та зарахований відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2018 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду командира бойової машини - командир 2 механізованого відділення, 3 механізованого взводу, 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . Поряд з цим, солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 1 механізованого відділення, 3 механізованого взводу, 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . А старшого солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника 5 мінометного розрахунку, 2 мінометного взводу, 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .
30 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, вищевказані військовослужбовці, перебували за адресою: АДРЕСА_2 . У ході спілкування, на ґрунті неприязних відносин, між вищевказаними військовослужбовцями виник конфлікт, у ході якого в головного сержанта ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті солдату ОСОБА_7 та старшому солдату ОСОБА_8 .
Так, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, головний сержант ОСОБА_5 з метою умисного протиправного заподіяння смерті солдату ОСОБА_7 та старшому солдату ОСОБА_8 , взяв до рук свою закріплену зброю, а саме автомат АКМС номер НОМЕР_2 , 1973 року випуску та здійснив ряд пострілів чергами у бік солдата ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_8 , спричинивши останнім тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень, від яких солдат ОСОБА_7 та старший солдат ОСОБА_8 померли на місці події.
31 травня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 115 КК України. 03 червня 2022 року громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 липня 2022 року.
25.07.2022 року керівником Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил продовжено строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 03.09.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 вересня 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2022 року продовжений строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, а саме до 03.11.2022 року.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою по суті, відповідно до вимог ст. 199 КПК України слідчим суддею перевіряється доведеність існування обставин, зазначених у ч. 3 цієї статті, а саме, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.
Щодо доведеності існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, як зазначено слідчим у своєму клопотанні, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії, а саме: допитати як свідків осіб, які проходять в даний час військову службу, з якими до сьогодні не було зв`язку, провести з ними слідчі експерименти та призначити додаткові судово-медичні експертизи; отримати висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно підозрюваного; призначити судову фоноскопічну експертизу відеозаписі місця події; виконати інші необхідні для завершення досудового розслідування процесуальні дії та прийняти законне рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 283 КПК України; виконати вимоги ст. 290 КПК України, надати доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту та потерпілим, обсяг яких складає понад 1 том матеріалів кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає доведеним факт існування таких обставин.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких, за вчинення яких у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. А тому розуміючи наслідки завершення судового розгляду провадження, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Крім того, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).
За таких обставин суд вважає, що на цей час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у пред`явленому обвинувачені. Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Суд, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі матеріалів справи, оцінив у сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню доньку. Підтверджень наявності у нього захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою суду не надано. За таких обставин, суд доходить переконання, що будь-який інший, з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів станом на дату розгляду вказаного питання не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування ОСОБА_5 на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд бере до уваги відомості, про те, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику з місця служби Однак ці обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для зміни підозрюваному ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід.
Розглядаючи позицію захисника щодо не обґрунтованості підозри, як підставу для відмови у застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивна характеристика з місця служби ОСОБА_5 у ЗСУ, колективне звернення колег не є беззаперечною підставою виключення наявності вказаного ризику.

Стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисту про зміну раніше обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
Отже, враховуючи вищевикладене, а також строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований підозрюваному ОСОБА_5 продовжити, з урахуванням пред`явленої підозри, строком на 60 днів.
Продовжуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 177, 178, 183, 194, 196, 331, 372, 376, 615 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 02 листопада 2022 року.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.
Повний текст ухвали проголошений 30 серпня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1