Справа № 569/1465/22
УХВАЛА

28 квітня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Рівненського міського суду звернувся старший слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 , з клопотанням, яке погоджене із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 27.01.2022, у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на грунті особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , передбачаючи наслідки у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, умисно завдав останньому близько шести ударів ножем в область грудної клітки, від яких ОСОБА_7 помер на місці події.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення 28.01.2022 в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
На момент повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.
Зокрема, підозра ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні:
Результатами проведеного огляду місця події, який проводився 28.01.2022 на місці вчинення злочину.
Результатами проведеного огляду трупа ОСОБА_7 , який проводився 29.01.2022 в АДРЕСА_2 .
Показами ряду свідків в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших.
Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 ..
Іншими матеріалами кримінального провадження.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України у ході досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Санкцією ч.1 ст.115 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 може бути застосований.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме:
може переховуватись від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі та не маючи родинних зв`язків на території України, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину, застосування відносно його запобіжного заходу тримання під вартою, повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та є необхідним для того, щоб запобігти спробам далі переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що після отримання копій матеріалів про обрання запобіжного заходу, підозрюваному ОСОБА_4 стане відоме місце їх проживання є всі підстави вважати, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, він шляхом вмовлянь та погроз, зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а саме з метою зміни їх показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: враховуючи, що знаряддя злочину на даний час невідоме, а ОСОБА_4 ймовірно забрав його з місця вчинення злочину, останній шляхом перешкоджання кримінальному провадженню може його знищити, переховувати. Крім цього, останній може перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників;
вчинити інше кримінальне правопорушення: враховуючи вищенаведені обставини та особу ОСОБА_4 є ризики, що перебуваючи на волі останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, що у відповідності до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, також є ризиком.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.
Зважаючи на наведені факти та обставини, передбачені 178 КПК України, та те, що справа набула суспільного резонансу, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігти переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства та/або який спричинив загибель людей.
З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою: строк попереднього запобіжного заходу (тримання під вартою) закінчується 28.04.2022 одночасно ризики не зменшились, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки в даний час по кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні слідчих та інших процесуальних дій.
Зокрема, у кримінальному провадженні на виконанні перебуває ряд судових експертиз лише після виконання яких орган досудового розслідування, в залежності від результатів висновків експерта, зможе сформувати та оголосити ОСОБА_4 остаточне повідомлення про підозру в інкримінованому йому злочині.
Серед експертиз, які перебувають на виконанні є: призначена 29.01.2022 судово-медична експертизи трупа ОСОБА_7 , виконання якої доручено експертам КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради; призначені 17.02.2022, у кількості трьох постанов, судові молекулярно-генетичні експертизи, виконання яких доручено експертам Волинського НДЕКЦ МВС України. Крім цього, серед судових молекулярно-генетичних експертиз на дослідження було надано ніж, який ймовірно і являється знаряддям злочину та ножиці на яких було виявлено сліди крові, якими ймовірно наносились удари по голові померлого ОСОБА_7 .. Призначені 03.01.2022 та 07.01.22 судові медико-криміналістичні експертизи, виконання яких доручено експертам КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради. Призначена 15.03.2022, після виконання судової трасологічної експертизи, судова імунологічна експертиза, виконання якої доручено експертам КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради.
Одночасно, відповідно до п.1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом МЮУ від 08.10.1998 №53/5 - строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу, залучив(ла) експерта).
Таким чином, строк виконання вищевказаних процесуальних дій не залежить від органу досудового розслідування. Зокрема, в залежності від висновків виконаних судових експертиз може виникнути необхідність у призначені додаткових експертиз. З урахуванням здобутих доказів та отриманих фактичних даних і у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, виконати дії, передбачені ст.278 КПК України, виконати вимоги ст.290 КПК України, а також провести інші процесуальні дії для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, залишається необхідність скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Провести вказані слідчі дії та судові експертизи у трьох місячний строк не представилось можливим з об`єктивних причин, якими є тривалість проведення судових експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування, а також із-за великого обсягу організаційних питань по підготовці процесуальних документів та збору учасників кримінального провадження для участі в запланованих слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, проведення яких є обов`язковим для забезпечення учасниками процесу їх процесуальних та конституційних прав, забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування. Саме тому, враховуючи особливу складність провадження, на даний час виникає необхідність у продовженні строку досудового розслідування до шести місяців, який буде достатнім для виконання вищевказаних слідчих та процесуальних дій. До того ж, п`ятимісячний строк досудового розслідування не буде порушувати і принципу розумних строків, оскільки заплановані дії можливо провести лише у вказаний строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Таким чином, враховуючи особливу складність даного кримінального провадження, необхідний додатковий строк для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, для завершення проведення експертиз, у разі необхідності призначення на їх основі інших експертиз, здійснення слідчих дій, оскільки вказані слідчі (процесуальні) дії не могли бути вчинені раніше з об`єктивних причин, зважаючи на обсяг та особливу складність кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задоволити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник просили у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 28.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
28.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненськогоміського суду від 28 січня 2022 року застосовано щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 29.03.2022 року.
Відповідно до постанови про продовження строків досудового розслідування винесеної керівником Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 , від 23.03.2022 року вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 28.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 28.04.2022.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 28.04.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 28.01.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження до п`яти місяців, тобто до 28.06.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються підозрюваному, дані про особу обвинуваченого, та наявність ризиків, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , є необхідно, так як підозрюваний взятий під варту з підстав запобігання можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики обгрунтовано зазначені в ухвалі слідчого судді від 28 січня 2022 року та як доведено прокурором, на даний час не змінились.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що дає достатні підстави вважати, що у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), при цьому, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Зокрема, у рішенні по справі «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.
До того ж, у рішенні по справі «W проти Швейцарії», Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.
Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він ніде не працює та неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість продовження застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Однак, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людей.
Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Таким чином, з метою попередження можливості ОСОБА_4 нових злочинів, забезпечення виконання ним процесуальних рішень суд вважає, що наявні всі обґрунтовані підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 197,199,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України без визначення розміру застави (на підставі п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України) строком на 60 днів, а саме до 27.06.2022 року.
Встановити строк дії ухвали до 27.06.2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1