ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1530/22 Справа № 177/403/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000238 стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вилкове Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 24.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці. Звільнився 30.04.2021 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
в режимі відео-конференції:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 03.07.2022 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, суд вважав доведеними наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений намагаючись уникнути покарання за тяжкі злочини може переховуватись від суду або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, що, на думку суду вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що введення в Україні режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та проведення активних бойових дій у деяких регіонах України, суттєво обмежує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, що підвищує вищевказані ризики.
Також судом першої інстанції враховано й відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає.
З огляду на викладене, суд вважав, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 можливе виключно шляхом застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та змінити йому запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту або особистої поруки.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, прокурором не доведено реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки під час досудового розслідування попереднього злочину, він жодного разу не порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, завжди своєчасно з`являвся за викликом до суду. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було враховано, що він раніше судимий та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки такі відомості, відповідно до ст. 88 КПК України не можуть братись судом у якості доказів. Також посилається й на наявність місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він може перебувати у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того вказує, що працівниками поліції до нього було застосовано недозволені методи введення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що полягло у здійсненні психологічного та фізичного впливу на нього та його дівчину, які схилили його взяти на себе провину у вчиненні кримінальних правопорушень, які він не вчиняв.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений підтримав продану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого про відсутність підстав для продовження йому строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Нововоронцовського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000238 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, розгляд якого ще не закінчено.
29.04.2022 року, в порядку ст. 331 КПК України, прокурор звернувся до суду першої інстанції, з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а тому розуміючи можливе застосування тяжкого покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду.
В той же час, як правильно вказав суд першої інстанції, зазначений ризик також додатково підтверджується й тією обставиною, що в Україні введено режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та деякі території України, в тому числі й частково територія Херсонської області, на якій здійснюється розгляд кримінального провадження, наразі окуповані, а тому у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, останній може переховуватись від правосуддя, в тому числі й на тимчасово окупованій території. Крім цього, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого, дотримання ним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та виконання покладених на нього обов`язків органами національної поліції, з об`єктивних підстав, наразі неможливе.
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень є високим та не втратив свою актуальність і підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_6 інкриміновано вчинення декількох злочинів проти власності, обвинувачений до затримання не був працевлаштований, тобто у нього відсутнє стабільне джерело доходу, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що у своїй сукупності вказує на те, що останній може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 178 КПК України правильно враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, а саме він не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, не має стабільного та легального джерела доходу, за місцем реєстрації не проживає, що могло б стримували його від ухилення від явки до суду та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого в тій частині, що ним не порушувались умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неприйнятними, оскільки в межах цього кримінального провадження зазначений запобіжний захід до нього не застосовувався.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про недопустимість врахування судом першої інстанції відомостей щодо попередньої судимості не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказані відомості не можуть бути визнані у якості доказу на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та повинні бути враховані при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, з огляду на п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України.
Крім того, апеляційний суд не позбавлений можливості надати оцінку доводами обвинуваченого ОСОБА_6 щодо наявності місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів цьому.
Щодо посилань ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування, колегія суддів зазначає, що за вказаними фактами ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27.01.2022 року доручено ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснити перевірку вищевказаних доводів та за її результатами прийняти відповідне процесуальне рішення. Таким чином, у зв`язку з відсутністю даних, які б підтверджували обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 , апеляційний суд не може надати їм належної правової оцінки.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4