Провадження № 1-«кс»/522/2486/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участю секретаря судового засідання Рембач О.О., розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Кулинич А.А. погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси Петровським Я.Л., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 23.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 23.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2021 до ВП № 5 Одеського раи?онного УП № 1 ГУНП в Одеськіи? області із заявою звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 щодо вжиття заходів до невстановленоі? особи, яка у період часу з 20:00 год. 22.09.2021 по 07:00 год. 23.09.2021, знаходячись за адресою: місто Одеса, вулиця Гагарінське Плато, будинок 5/2, незаконно заволоділа транспортним засобом автомобіль марки «Toyota» моделі «Camry», у кузові чорного кольору 2020 року випуску. Номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_1 . Номернии? знак НОМЕР_2 , чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_1 на суму 1 мільи?он 162 тисячі 971 гривня. ЖЄО No 23102 від 23.09.2021.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку (огляду) до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук (огляд) або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

13.04.2022 року слідчим слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції Задніпряним Р.О., було проведено огляд місця події біля двору будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2020 р.в., в кузові чорного кольору, державнии? номернии? знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_1 ;

- 10 змивів з салону автомобілю;

- 2 сліди папілярних візерунків;

- 5 слідів структури матеріалу;

- 1 фрагмент тканини;

- державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- державний номерний знак НОМЕР_6 ;

- державний номерний знак НОМЕР_7 .

Слідчий та прокурор до суду не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Власник майна надав до суду заяву відповідно до якої залишив розгляд клопотання про арешт майна на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою забезпечити можливість проведення відповідних експертиз.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Кулинич А.А. про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події біля двору будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2020 р.в., в кузові чорного кольору, державнии? номернии? знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_1 ;
- 10 змивів з салону автомобілю;
- 2 сліди папілярних візерунків;
- 5 слідів структури матеріалу;
- 1 фрагмент тканини;
- державний номерний знак НОМЕР_4 ;
- державний номерний знак НОМЕР_5 ;
- державний номерний знак НОМЕР_6 ;
- державний номерний знак НОМЕР_7 .
Після проведення всіх необхідних експертиз зобов`язати слідчого або прокурора у даному кримінальному провадженні повернути автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», 2020 р.в., в кузові чорного кольору, державнии? номернии? знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_1 власнику на відповідальне зберігання.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: