Провадження № 1-кп/202/247/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000051 від 16.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого менеджером в ТОВ «Монтекс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1 затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року № 622, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.
У невстановлений у ході досудового розслідування проміжок часу у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 придбав у невстановлений у ході досудового розслідування проміжок часу до 14.03.2022 та за невстановлених у ході досудового розслідування обставин корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «386/282-811/т» 1 шт. та один патрон калібру 9 мм з маркуванням LCW13.
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений у ході досудового розслідування проміжок часу до 14.03.2022 та за невстановлених у ході досудового розслідування обставин ОСОБА_6 переніс до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 вказані предмети, де їх зберігав без передбаченого законом дозволу.
Під час обшуку 14.03.2022 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед іншого було виявлено та вилучено корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «386/282-811/т» 1 шт. та один патрон калібру 9 мм з маркуванням LCW13.
Відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-22/6255-БЛ від 21.03.2022 виявлений у ході вказаного обшуку та наданий на дослідження один патрон 9-мм є бойовим припасом, а саме: пістолетним патроном до пістолетів конструкції Макарова (ПМ) та автоматичних пістолетів Стєчкина (АПС) та призначений до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм (ПМ): пістолетів ПМ, АПС, Форт, РА-63, Р-64, RK-59 та їх модифікацій. До стрільби придатний.
Згідно висновку судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-22/62557-ВТХ від 24.03.2022 виявлений у ході вказаного обшуку та наданий на дослідження корпус гранати типу Ф-1 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, зберігав до 18 год. 37 хв. 14.03.2022, за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , вказану вибухову речовину та бойовий припас.

Тобто ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
15 квітня 2022 року між обвинуваченим, захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та ДПС Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.
В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання у виді у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочини вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному акті.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисники обвинуваченого підтримали затвердження угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисників та обвинуваченого суд зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 квітня 2022 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та ДПС Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити, з іспитовим строком на три роки. Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання , звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.
Речові докази: корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «386/282-811/т» - 1 шт., один патрон калібру 9 мм. з маркуванням НОМЕР_1 , 4 георгіївські стрічки, пакет з надписом «Армія Росії», пам`ятку «Соотечественнику» з гербом росії знищити; мобільний телефон, ноутбук, 3000 російських рублів, 4 жорсткі диски- повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
У разі звернення вироку до виконання, в частинні реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, зарахувати у строк покарання засудженому попереднє ув`язнення з 16 березня 2022 року по 05 травня 2022 року.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 2059,44 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угодане може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому тапрокурору.

Суддя ОСОБА_8