Провадження 1-в/193/236/22
У Х В А Л А
іменем України

26 вересня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:
25.08.2022 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Вважає, що він відбув необхідний для цього строк, досяг свого виправлення, має заохочення, а тому може бути звільнений умовно-достроково. На волі на нього чекають мати та малолітня дочка, про яких він хоче подбати у зв`язку з війною в Україні.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що загалом зауважень останнім часом до засудженого не має, на останнього покладені обов`язки днювального у відділенні, де він утримуються, з якими він повністю справляється. Своєї позиції щодо заявленого клопотання засудженого не висловив.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у Софіївській ВК-45 за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року за яким його засуджено за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 02.08.2018, кінець строку: 02.02.2023.
Станом на 26.09.2022 засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (3 роки).
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК-45, а й увесь період його відбування покарання.
Згідно характеристики засудженого, затвердженої 12.08.2022 начальником Софіївської ВК-45, засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 02.02.2018.
З вказаного часу ОСОБА_5 утримувався в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», де характеризувався вкрай негативно, за порушення вимог режиму утримання на останнього 23 рази накладалися дисциплінарні стягнення начальником установи. При цьому жодних заохочень він не мав.
З 13.09.2021 міру кримінального покарання останній відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За період відбування покарання в установі характеризується посередньо. Має одне стягнення та одне заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Ввічливий з персоналом установи, на критику реагує адекватно. Сам охайний, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку.
Працездатний, за власним бажанням без оплати праці займається благоустроєм відділення. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Роботи з самообслуговування та благоустрою установи виконує належним чином. Дотримується правил пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Правова просвіта», а також у заходах виховного характеру, які проводяться в установі.
Підтримує зв`язки з рідними. За вироками судів має невідшкодовані процесуальні витрати на суму 3352 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнає повністю.
Між тим, суд вважає, що дотримання правил внутрішнього розпорядку і залучення до робіт з благоустрою території установи є обов`язком засудженого, і зазначає, що наявність лише одного заохочення при 24 стягненнях безумовно не свідчить про виправлення ОСОБА_5 .
Так, з`ясовуючи поведінку засудженого, суд зауважує, що останній за три роки свого ув`язнення (з 25.01.2019-21.01.2022) 24 рази порушував режим утримання, за що відповідну кількість разів був підданий дисциплінарним стягнення, серед яких і низки тяжких порушень за порушення форми одягу та розпорядку дня, зберігання заборонених предметів, відсутності під час перевірки, тощо, за які відносно нього 8 разів застосовувалося найтяжчі стягнення у вигляді поміщення у дисциплінарний ізолятор/карцер. Тоді як перше і останнє своє заохочення за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці засуджений "заробив" лише нещодавно, 13.07.2022.
З огляду на це, на переконання суду засуджений у найкращому випадку лише розпочав свій шлях до виправлення, однак для досягнення цілей покарання він ще потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.
Відтак, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого та з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1