КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2276/2022
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 00000279 від 09.04.2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчої групи слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 00000279 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, відсутність підозрюваного за місцем реєстрації та проживання, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, погодився з доводами клопотання про наявність підстав для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відповідно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в застосуванні запобіжного заходу щодо його підзахисного. На думку захисника ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів оголошення ОСОБА_9 в міжнародний розшук. Відсутність на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи, яка перебуває в міжнародному розшуку, відповідних підтверджуючих документів ( довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо) є обґрунтованою підставою для відмови слідчим суддею у застосуванні обрання запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, було доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався зазначених вимог кримінально-процесуального закону та з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу за відсутності особи.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Відповідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Як видно з матеріалів провадження, слідчими Управління з розслідування злочинів,вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 00000279 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.1 ст.111 КК України.

28.01.2021 року складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001. У зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_9 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 28.01.2021 у день його складання, зазначене повідомлення відповідно до вимог ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України направлено на відомі органу досудового розслідування адреси у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (шляхом направлення такого повідомлення, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного поштовою кореспонденцією по території України, Російської Федерації, а також шляхом розміщення відповідної публікації на сайтах Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора. Окрім того, 28.01.2021 року було направлено запит до компетентного органу Російської Федерації про надання міжнародної правової допомоги, а саме встановлення місця знаходження (проживання) ОСОБА_9 на території Російської Федерації, вручення йому повідомлення про підозру від 28.01.2021, роз`яснення прав підозрюваного, і вручення пам`ятки про процесуальні прав та обов`язки підозрюваного.
Водночас Російською Федерацією відмовлено у виконанні вказаних запитів з підстав того, що запит є політично мотивованим, а їх задоволення суперечить законодавству РФ та її міжнародним зобов`язанням, та може зашкодити громадському порядку або іншим суттєвим інтересам країни.

Отже органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що спростовують доводи захисту про відсутність у ОСОБА_9 статусу підозрюваного.

Зазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_9 будучи обізнаним у повідомленні про підозру у зазначеному кримінальному провадженні, навмисно переховується від органів досудового розслідування за межами території України з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, як було встановлено, що ОСОБА_9 23.02.2014 незаконно перетнув та переправив через державний кордон України не менше 20 (двадцяти осіб) осіб за допомогою 3 (трьох гвинтокрилів) Збройних Сил Російської Федерації повітряним шляхом до військового аеродрому у АДРЕСА_1 , про що йому повідомлено про підозру у іншому кримінальному провадженні № 0002661.

До цього часу підозрюваний ОСОБА_9 на територію України не повертався, що, окрім іншого, підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Обставини переховування від правоохоронних органів, суду та перебування ОСОБА_9 за межами України було встановлено Оболонським районним судом м. Києва за результатами судового розгляду в спеціальному порядку (за відсутності обвинуваченого) кримінального провадження № 0001594 (судова справа № 756/4855/17-к). 24.01.2019 року ухвалено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України, до 13 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Як вбачається з матеріалів провадження від 04.02.2021 ОСОБА_9 оголошений в розшук, а 05.02.2021 - оголошено у міжнародний розшук, здійснення якого доручено Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України

Слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол так і поза нею. Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності. Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.

Щодо встановлення факту переховування, необхідно також звернути увагу на правову позицію Верховного Суду України (в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015, № 5-1кс15) та, зокрема, рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.06.2019 (справа № 639/793/17). Так, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Разом з тим, це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.
Таким чином, із наданими відомостями щодо виїзду ОСОБА_9 за межі України в обхід системи прикордонного контролю, обставини його перебування в Російській Федерації, що визнана державою-агресором, вказують на можливий його намір не повертатися в Україну. Також, беручи до уваги те, що підозрюваному неможливо вручити повідомлення про підозру у порядку міжнародної правової допомоги через відмову компетентних органів Російської Федерації співпрацювати в цьому питанні, є підстави вважати, що виїзд саме до Російської Федерації, що системно не виконує норм міжнародного права (що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, A/RES/75/192 «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020) був зумовлений наміром переховуватися на її території з метою ухилитися від притягнення до відповідальності.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_9 який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, оголошений у міжнародний розшук, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, з урахуванням ст.ст. 177, 178, 183,184, 194, ч.6 ст.193 КК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч.6 ст.193, ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органами досудового розслідування.
Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Крім того згідно правил Інтерполу «червоне оповіщення» щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну може бути опубліковане Інтерполом лише за наявності судового рішення про тримання цієї особи під вартою, що в свою чергу узгоджується з положенням, Інструкції «Про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол» затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 року, зокрема, розділу IV вказаної Інструкції, яким вимагається надання даних щодо обрання запобіжного заходу відносно розшукуваної особи, тобто завірена копія ухвали слідчого судді.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_12 , показаннями свідка ОСОБА_13 , показаннями свідка ОСОБА_14 , довідкою Комітету Верховної Ради України з питань національної безпеки і оборони, висновком Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України, листом Комітету Верховної Ради України у закордонних справах № 04-20/3-250 (84016) від 26.04.2010, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 145-147/17- 32/1771/1772/17-32 від 07.02.2017, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2984-2986/17- 32/2987/17-32 від 28.04.2017, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 3113-3116/17-32 від 09.03.2017, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019, протоколом огляду від 16.03.2021 та іншими доказами, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання захисника на те, що прокурором не доведено наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Дане твердження спростовується матеріалами провадження з яких вбачається основний ризик неправомірної поведінки підозрюваного - переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим, що останній неодноразово не з`являвся на виклики, як до органу досудового розслідування так і до суду першої інстанції та апеляційної інстанції, тривалий час перебуває в розшуку. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_9 , знаходячись в розшуку та, за інформацією, на території Російської Федерація, зважаючи на його міцні соціальні зв`язки з іншими колишніми та діючими високопосадовцями, спільно з іншими підозрюваними та іншими особами, в тому числі причетними до вчинення вказаного злочину, зможе перешкоджати здійсненню досудового розслідування, впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження

Враховуючи те, що слідчим та прокурором вживаються заходи для встановлення місцезнаходження підозрюваного та законодавцем передбачено можливість виконання спрямованих на це процесуальних дій, задля дотримання розумних строків у кримінальному провадженні, сторона обвинувачення, слушно звертається до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 00000279 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4