ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/942/22 Номер провадження 11-сс/814/630/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000058 від 23.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування на 60 днів- до 23 березня 2022 року включно, без визначення застави підозрюваному:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт.Хорошеве, Харківського району, Харківської області, громадянину України, який має військове звання сержант та працює на посаді водія автотранспортних засобів (спеціалізованих) за рахунок посади старшого водія автотранспортних засобів (спеціалізованих) автомобільного взводу сектору експлуатації транспортних засобів 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, має неповну вищу освіту, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,4, ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

При постановленні даної ухвали, слідчий суддя врахував положення ч.3 ст.183 КПК України, вказавши, що не визначає розмір застави, оскільки підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення , яке спричинило загибель людини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25 січня 2022 року та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважає, що судом не були враховані: міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання роботи, навчання, репутацію підозрюваного та те, що ОСОБА_8 раніше не судимий.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 надавав першу медичну допомогу потерпілому, а сліди злочину приховав, оскільки був під впливом панічних емоцій та сам прийшов до працівників поліції на місце пригоди і повідомив їм про пригоду, привів додому та показав автомобільні диски, добровільно надавав покази, а свідок ОСОБА_9 вже надав суду покази і це все свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
В судове засідання учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, попередньо надіславши клопотання про розгляд без їх участі.
Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду України від 25 березня 2022 року за№ 14/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, справи Харківського апеляційного суду передані на розгляд до Полтавського апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000058 від 23.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

23.01.2022, приблизно о 02-35 год. ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п.2.9 а) керував автомобілем"VolkswagenPassat",р.н. НОМЕР_1 , та рухався по проїжджій частині вул. Джерельної в смт Хорошеве, Харківського району, Харківської області, зі сторони вул. Шевченка у напрямку вул. Дружби.
Під час руху по вказаній вулиці у вказаному напрямку ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік буд. №15 по вул.Джерельній, діючи з необережності, не обрав безпечну швидкість руху та прийоми керування автомобілем, не врахував дорожню обстановку, та допустив наїзд автомобілем "Volkswagen Passat", р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той момент лежав на проїзній частині, чим ОСОБА_8 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та загинув на місці пригоди.
23.01.2022 в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, ОСОБА_8 був затриманий.
23.01.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
24 січня 2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави строком на 60 днів у межах строків досудового розслідування, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, ризиків того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки дане кримінальне правопорушення призвело до смерті потерпілого.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 учасниками провадження не оскаржується.
У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,4, ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати напотерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину : порушенні правил безпеки дорожнього руху , вчинене в стані алкогольного сп`яніння, яке заподіяло смерть потерпілого,особи підозрюваного та його поведінку: після скоєного злочину залишив місце ДТП та намагався приховати сліди, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколом огляду місця ДТП від 23.01.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ;протоколом затримання особи від 23.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 23.01.2022; актом застосування службової собаки та іншими документами в сукупності.
При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам,які передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, як просить апелянт цілодобового домашнього арешту.
Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив розмір застави і колегія суддів, враховуючи п.2 ч.4 ст.183 КПК України з цим рішенням погоджується, оскільки дане кримінальне правопорушення спричинило загибель людини.
Колегія суддів враховує те, що підозрюваний, як зазначає захисник, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, навчання, проте наведені доводи не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням органу досудового розслідування про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 , про що йдеться в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4