Справа № 301/2687/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 03 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України було оголошено про проведення загальної мобілізації.
13 травня 2022 року ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований в АДРЕСА_2 , пройшов військово-лікарську комісію на предмет визначення ступеня придатності до військової служби.
Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2022 року, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14.08.2008 року, за результатами проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби.
В подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 13 травня 2022 року під особистий підпис отримав повістку про прибуття 18 травня 2022 року на 10.00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вибуття на військову службу.
Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до несення військової служби за мобілізацією та належним чином повідомленим про дату, час та місце прибуття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, 18 травня 2022 року на 10.00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, а залишився вдома за місцем тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , порушивши вимоги ст.65 Конституції України, положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював та показав, що 13.05.2022 року пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його придатним для проходження військової служби. 13.05.2022 року в приміщенні військкомату йому було вручено повістку на 18.05.2022 року на 10.00 годин про необхідність прибуття для вибуття на військову службу. Однак, у визначений строк він не прибув на військову службу, оскільки проти цього заперечувала його дружина. У вчиненому покаявся, обіцяв більше не порушувати закон, просив його суворо не карати.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.336 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винного.
Згідно обвинувального акту, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначено «щире каяття» та активне сприяння розкриттю злочину.
Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19.
У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав факт вчинення злочину, але щирого жалю з приводу цього, осуду своєї поведінки та готовності виправити скоєне та нести покарання суду не висловив.
Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.
Отже, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.
Дана позиція суду узгоджується з висновками ВС від 07.04.2021 року у справі №263/15605/17.
Суду в порядку ст. 91 ч.1 п.4, 92 КПК України не надано доказів активного сприяння обвинуваченим у розкритті злочину.
За таких обставин, суд вважає, що обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, по справі не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , по справі також не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин відноситься до категорії нетяжких. Суд також враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, постійного місця роботи не має, конкретні обставини справи.
Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний термін, що передбачений санкцією статті, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. На думку суду, підстав для призначення більш суворого покарання, не має.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речовий доказ: розписку в отриманні повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на військову службу на ім`я ОСОБА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, суд вважає залишити в матеріалах кримінального провадження №0000232 від 03.06.2022 року протягом усього часу їх зберігання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ: розписку в отриманні повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на військову службу на ім`я ОСОБА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000232 від 03.06.2022 року протягом усього часу їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1