Справа № 756/8801/22
Номер провадження № 1-кп/756/1343/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, складений 28.09.2022 у кримінальному провадженні, яке внесене 12.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не є інвалідом, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

11.09.2022, близько 20:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив та підібрав футляр з-під окулярів, при візуальному огляді вмісту якого виявив, що всередині знаходяться чотири пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками зеленого кольору з вмістом речовини рослинного походження, а саме наркотичний засіб канабіс. У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_3 указаний футляр із наведеним змістом, поклав до центрального відділення рюкзака чорного кольору, який на той час тримав при собі, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати, для особистого вживання без мети збуту.

Того ж дня, продовжуючи свої дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб канабіс, пішки попрямував на вхід до станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

У подальшому, того ж дня, близько о 21:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи у вестибюлі станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності при собі речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в центральному відділенні рюкзака, який він тримає при собі, знаходиться наркотичний засіб канабіс, який він придбав за викладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, у присутності двох понятих, ОСОБА_3 надав з метою вилучення, діставши із футляру з-під окулярів, який знаходився в центральному відділенні рюкзака чорного кольору, який останній на той час тримав при собі, чотири пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками зеленого кольору з вмістом речовини рослинного походження, а саме наркотичного засобу канабісу.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабіс. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,47 г, 2,39 г, 2,66 г, 1, 83 г. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) складає 9,35 г.

Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

03.10.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 11.09.2022, близько 20:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив та підібрав футляр з-під окулярів, при візуальному огляді вмісту якого виявив, що всередині знаходяться чотири пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками зеленого кольору з вмістом речовини рослинного походження, а саме наркотичний засіб канабіс. В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_3 , вказаний футляр з-під окулярів, всередині якого знаходились чотири пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками зеленого кольору з вмістом речовини рослинного походження канабісу, помістив до центрального відділення рюкзака чорного кольору, який на той час тримав при собі, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати, для особистого вживання без мети збуту.

Того ж дня, продовжуючи свої дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб канабіс, пішки попрямував на вхід до станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

У подальшому, того ж дня, близько о 21:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи у вестибюлі станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності при собі речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в центральному відділенні рюкзака, який він тримає при собі, знаходиться наркотичний засіб канабіс, який він придбав за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після того, у присутності двох понятих чоловічої статі, ОСОБА_3 надав з метою вилучення, діставши із футляру з-під окулярів, який знаходився в центральному відділенні рюкзака чорного кольору, який останній на той час тримав при собі, чотири пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками зеленого кольору з вмістом речовини рослинного походження, а саме наркотичного засобу канабісу.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабіс. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,47 г, 2,39 г, 2,66 г, 1, 83 г. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) складає 9,35 г.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання та інші відомості, які йому були відомі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявність вищої освіти, неофіційно працюючого оператором друкарських машин, обставин, що пом`якшують покарання, заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення штрафу, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого.

Указане свідчить про неможливість застосування щодо обвинуваченого звільнення від відбуття покарання відповідно до вимог ст. 75 КК України з випробуванням.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Указані положення статті 53 КК України не містять вимог про те, що суд може застосувати розстрочку лише за заявою особи, оскільки положення статті визначають розстрочку як право суду враховуючи матеріальний стан особи. При цьому, як було наведено, обвинувачений ОСОБА_3 працює неофіційно, відомості про матеріальний стан суду не надав. Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд також ураховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать, що сплату призначеного ОСОБА_3 штрафу слід розстрочити на один рік (12 місяців), шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-22/38119-НЗПРАП від 19.09.2022 у сумі 1132 грн 68 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема наркотичний засіб канабіс, загальною масою 9,35 г, який знаходиться в сейф пакеті № 5787587, та зберігається в камері схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн із розстрочкою виплати штрафу щомісячно рівними частинами строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/38119-НЗПРАП від 19.09.2022 у сумі 1132 грн 68 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: наркотичний засіб канабіс, загальною масою 9,35 г, який знаходиться в сейф пакеті № 5787587, та зберігається в камері схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1