Справа № 163/389/22
Провадження № 1-кп/163/108/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000246 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він близько 16:00 години 01 березня 2022 року в міжнародному автомобільному пункті пропуску "Ягодин" в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області під час виїзду з України в Республіку Польща, будучи військовозобов`язаним обмежено придатним у воєнний час, запропонував і надав неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США, що становило 23 403,92 гривні за офіційним курсом НБУ, начальнику групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС "Ягодин" ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 за те, щоб він з використанням наданого йому службового становища не вжив щодо ОСОБА_4 заходів обмеження виїзду за кордон, передбачених п.14 затвердженого розпорядженням КМ України від 24 лютого 2022 року № 181-р Плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, п.п.6, 16 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ч.4 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Від одержання неправомірної вигоди інспектор відмовився і повідомив про такий факт по телефону на лінію 102.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в межах оголошеної підозри.
При відсутності обтяжуючих покарання обставин сторони погодили визнати пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії нетяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Готівкові кошти як речові докази належить конфіскувати в порядку ст.ст.961, 962 КК України; оптичний диск з відео-файлами залишити при справі.
Судові витрати згідно із ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 29 березня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000246, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Долю речових доказів і документів визначити таким чином:
- оптичний диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження;
- готівкові кошти купюри номіналом по 100 доларів США із серійними номерами HL 76686016F L12, KB29151891K B2, HL 46157972D L12, KB 54836606D B2, HB 34461571F B2, PL63868214A L12, HE 80986783A E5, KL 90263719C L12, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України, знявши накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2022 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійок судових витрат на проведення технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1