Провадження №1-кп/127/349/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2020 за № 0000336,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Однак зауважив, що підтримує свої клопотання, поданні до суду через відділ прийому, а саме про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт у визначений час доби, а також про призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи. Заявлені клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не придатний до військової служби, має ряд захворювань, у тому числі й серцево-судинної системи у зв`язку з чим потребує відповідного лікування.

Прокурор вважає, що правові підстави для задоволення заявлених захисником обвинуваченого клопотань відсутні. Зокрема, під час досудового розслідування ОСОБА_5 ухилявся від явок до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим суддею до нього застосований запобіжний захід у вигляді взяття під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлені його захисником клопотання підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто для затвердження угоди, закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту.
Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує таке.
Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Наведена правова норма є відсильною щодо норм кримінально-процесуального закону, розміщених у розділі ІІ КПК. Зі змісту частини першої статті 201 КПК глави 18 розділу ІІ КПК випливає, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Відповідно до частини другої статті 201 КПК копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. А згідно з частиною третьою статті 201 КПК до клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

З наданих суду клопотань сторони захисту випливає, що вимоги частини другої та третьої статті 201 КПК були дотримані.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення чи відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує таке.
Як суд зазначив вище, захисник обвинуваченого у клопотанні про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу посилався на те, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не придатний до військової служби і, відповідно, не може бути суб`єктом інкримінованого йому діяння. На підтвердження зазначеного посилання захисник обвинуваченого надав суду копії відповідних медичних документів, з яких випливає, що у ОСОБА_5 констатоване захворювання серцево-судинної системи.
Суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти Украхни»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину здійснюється саме на виконання вимог пункту 1 та 2 частини першої статті 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому частиною першою статті 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує, що частиною першою статті 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, зокрема в частині того, чи є він суб`єктом інкримінованого йому діяння, потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на даний час розгляд кримінального провадження по суті не розпочатий, а тому вирішення зазначеного питання на даній стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слід при цьому зауважити, що прокурор, заперечуючи проти задоволення заявленого захисником клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування ухилявся від органу досудового розслідування. Разом з тим, відповідне документальне підтвердження зазначеної обставини прокурор в судовому засіданні не надав. При цьому суд враховує, що заперечуючи проти задоволення заявленого клопотання, прокурор зауважив, що у матеріалах досудового розслідування наявні відомості, з яких випливає, що ОСОБА_5 не придатний до військової служби у мирний час і обмежено придатний у військовий. Отже, хоча прокурор не надав відповідні докази зазначеної обставини, однак суд вважає, що прокурор в судовому засіданні не заперечував наявності у ОСОБА_5 ряду захворювань, на які посилався захисник у заявленому клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, суд враховує, що ЄСПЛ звернуто увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Захисник, як суд вже зазначив вище, у клопотанні про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, посилався на наявність у ОСОБА_5 ряду захворювань. Прокурор, заперечуючи проти задоволення заявленого клопотання в частині зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, зазначеної обставини не заперечував. При цьому, як суд вже зазначив, доказів наявності ризику ухилення від органів досудового розслідування, а також можливості перешкоджання кримінальному провадженню суду не надав. Тому, оцінюючи доводи сторін кримінального провадження, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що виконання мети запобіжного заходу за умови застосування до обвинуваченого менш суворого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу не можливе. Саме тому суд вважає, що клопотання захисника в цій частині слід задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в певний період.
Крім того, з метою забезпечення кримінального провадження, попередження вчинення обвинуваченим позапроцесуального впливу на свідків кримінального провадження, а також виконання вимог, встановлених статтею 177 КПК, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4 частини п`ятої статті 194 КПК.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Вище суд вже здійснював посилання на норми кримінально-процесуального закону, які регламентують перелік та порядок питань, які підлягають встановленню в кримінальному провадженні. Аналізуючи зазначені приписи кримінально-процесуального закону, доводи захисника обвинуваченого, суд вважає, що правові підстави для вирішення клопотання захисника обвинуваченого про призначення у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи на стадії підготовчого судового засіданні відсутні. Натомість таке право учасника кримінального провадження визначене статтею 332 КПК, яка розміщена у § 1 Глави 28 КПК, що регулює судовий розгляд кримінального провадження по суті. Саме тому суд вважає, що зазначені клопотання є передчасними, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2020 за № 0000336, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 22 червня 2022 року о 15.30 годині.
У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме з 22.00 год. до 07.00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , на 60 днів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини п`ятої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання: прибувати на виклики до суду за першою ж вимогою на визначений час; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; утримуватись від спілкування зі свідками кримінального провадження.
Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 23.59 години 13 серпня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно з моменту отримання належним чином завіреної копії судового рішення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: