Справа № 138/2455/21
Провадження №:1-кп/138/40/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Державною установою «Вінницька установа виконання покарань №1» кримінальне провадження №0000029 від 16.06.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта середня, раніше судимого:

01.12.2020 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 будучи засудженим Мурованокуриловецьким районним судом 01.12.2020 до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, 15.06.2021 перебуваючи в кабінеті здійснення відео конференції Державної Установи «СТРИЖАВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№81)», що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, вул. Алеї, буд.62, де відбуває покарання, під час судового розгляду, що здійснюється Могилів-Подільським міськрайонним судом, що розташований за адресою: м. Могилів-Подільський, вул. Сагайдачного, 1/30, по кримінальному провадженні №0000014 за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.246 КК України, будучи попередженим суддею про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, діючи умисно, дав показання як свідок про те, що він на околиці с.Жван та с.Наддністрянське (Мурованокуриловецького району Вінницької області на час розслідування кримінального провадження) Могилів-Подільського району в лісополосі влітку 2020 року не займався порубкою та завантаженням дров на автомобіль марки ЗІЛ 130, яким керував ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що вказані відомості є неправдивими, так як його присутність та те, що він був безпосередньо свідком вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.3,4 ст.246 КК України, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.384 КК України, а саме завідомо неправдиве показання свідка надане суду, кваліфікуючою ознакою якого є поєднане із штучним створенням доказів захисту.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, з кваліфікацією не погоджується. Суду дав покази, згідно яких про порубку лісу дізнався від працівників поліції. Влітку 2020 року через ліс йшли з ОСОБА_10 на берег р. Дністер покупатись, зустріли працівників поліції. Працівники поліції запитували чи це не вони здійснюють порубку лісу. Згодом викликали до поліції, погрожували, що посадять, просили в показах сказати, що на прохання ОСОБА_11 здійснювали вирубку лісу. ОСОБА_11 знає лише візуально, вирубкою лісу ніколи не займався. Всі покази, які зазначені в протоколі допиту повідомив працівник поліції. В правоохоронні органи з приводу тиску не звертався. Підтвердив, що і перед допитом під час досудового розслідування і в судовому засіданні був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України. Пояснив, що саме в судовому засіданні давав правдиві покази, згідно яких заперечував факт причетності до порубки лісу і знайомство з ОСОБА_12 ..

Свідок ОСОБА_13 суду дав покази, згідно яких обвинуваченого знає, неприязних відносин немає. Пояснив, що точного числа не пам`ятає, влітку 2020 року, ОСОБА_14 запропонував заробити на порубці дерев неподалік с. Жван Мурованокуриловецького району. Крім свідка на порубці були: ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 .. Свідок здійснював погрузку, обвинувачений і різав дерева і грузив. Бензопили надавав ОСОБА_16 .. За роботу свідок отримав 200 грн., чи платили іншим і скільки не знає.

Свідок ОСОБА_9 суду дав покази, згідно яких обвинуваченого знає, неприязних відносин немає. Пояснив, що влітку 2020 року зателефонував до ОСОБА_11 хотів заробити. Виїжджав на вирубку біля с. Жван Мурованокуриловецького району 7 разів, приблизно протягом 2-3 тижнів. Крім свідка на вирубку виїжджали: ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , і чоловік на ім`я ОСОБА_17 . За завантаження однієї машини отримували по 200 грн..

Свідок ОСОБА_8 суду дав покази, згідно яких обвинуваченого знає протягом 4 років, неприязних відносин немає. Пояснив, що ОСОБА_15 покликав на роботу по заготівлі дров. Свідок на прохання ОСОБА_11 підшукував робочих. Крім свідка на порубці дерев були: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .. Підтвердив, що ОСОБА_15 надавав свій автомобіль для перевезення робітників, серед яких був і обвинувачений. ОСОБА_5 не кожного дня виїжджав, але точно був більше 3-х разів. ОСОБА_15 платив робочим або особисто або через свідка: по 200 грн. за погрузку і по 300 грн. за порубку. Порубку здійснювали між с. Надністрянське і с. Жван Мурованокуриловецького району в середині липня 2020 року. В останній день ОСОБА_5 та ОСОБА_10 затримали. Про затримання обвинувачений особисто розповідав свідку. Точного числа не пам`ятає, на порубці були: ОСОБА_15 , свідок , обвинувачений, ОСОБА_10 , ОСОБА_21 . На прохання ОСОБА_11 під час порубки лісу, вийшов до дороги перевірити чи ніхто не їде. Дійшов майже до траси, помітив авто та повідомив ОСОБА_11 по телефону. Через деякий час помітив, що ОСОБА_15 кинув автомобіль посеред дороги, тікає через поле з соняшником. Пояснив, що відстань від місця де здійснювалась порубка, до берега р. Дністер складає близько 1 км. Підтвердив, що ОСОБА_15 звертався до свідка та інших осіб з проханням змінити покази.

Свідок ОСОБА_22 суду дав покази, згідно яких в 2020 році працював на посаді о/у СКП Мурованокуриловецького ВП. Підтвердив, що за дорученням слідчого ОСОБА_23 допитував обвинуваченого по місцю проживання останнього. ОСОБА_5 роз`яснено права перед допитом, попереджено про кримінальну відповідальність. Обвинувачений виявив бажання та надав пояснення, які були зафіксовані в подальшому в протоколі допиту.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що обвинуваченого знає, неприязних відносин немає. Підтвердив, що в середині липня 2020 року брав участь у вирубці лісу разом з обвинуваченим. Крім них того дня на порубці були ОСОБА_8 , ОСОБА_18 і ще один чоловік прізвища якого не пам`ятає. ОСОБА_6 різав дерева, свідок займався погрузкою. Під час роботи від ОСОБА_11 надійшла команда «тікати». В подальшому свідка і обвинуваченого було затримано працівниками поліції, яким вони повідомили, що йдуть купатись на р. Дністер. В подальшому, під час допиту повідомив працівникам поліції правду. Тиску з боку працівників поліції не було.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_5 стверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- рапортом заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_24 , згідно якого 15.06.2021 під час судового розгляду Могилів-Подільським міськрайонним судом кримінального провадження, відносно ОСОБА_7 за ч.3, ч.4 ст.246 КК України установлено, що свідок ОСОБА_5 , будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, повідомив, що показання надані ним під час досудового розслідування (протокол допиту свідка від 20.08.2020) неправдиві;

- копією письмової присяги свідка ОСОБА_5 від 15.06.2021 у кримінальному провадженні №0000014 від 12.08.2020;

- диском із записом судового засідання від 15.06.2021 вилученого із кримінального провадження №0000014 від 12.08.2020;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 20.08.2020 вилученого з кримінального провадження №0000014 від 12.08.2020.

Невизнаючи себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_5 не заперечує, що і під час досудового розслідування і в судовому засіданні, був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Доказів того, що ОСОБА_5 під тиском працівників поліції, підписав протокол допиту на досудовому розслідуванні, в якому зафіксовані покази, які не відповідали дійсності, суду не надано. Крім того, покази зафіксовані в протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 20.08.2020, узгоджуються з показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , які узгоджуються між собою та спростовують позицію захисту про те, що ОСОБА_5 дав правдиві покази як свідок 15.06.2021 під час судового розгляду, що здійснювався Могилів-Подільським міськрайонним судом, по кримінальному провадженні №0000014.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України -завідомо неправдиве показання свідка надане суду, кваліфікуючою ознакою якого є поєднане із штучним створенням доказів захисту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст.384 КК України є нетяжким.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, не одружений.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.384 КК України у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України по даному кримінальному провадженню скоїв після постановлення попереднього вироку, що дає суду підстави під час визначення остаточної міри покарання ОСОБА_5 застосувати ст. 71 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 384 КК України, і обрати йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_5 до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили та звернення до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1