Справа №463/2606/22
Провадження №1-кс/463/3471/22
У Х В А Л А

02 серпня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 01 липня 2022 року звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про повернення тимчасово вилученого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 240 КК України, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке було вилучено 27 квітня 2022 року під час обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук ASUS cерійний номер 15G10 №356400 із зарядним пристроєм та папка з документами ФОП ОСОБА_7 .
Власник майна ОСОБА_3 посилається на те, що арешт накладений слідчим суддею з метою дослідження інформації та збереження речових доказів. Проте, вилучені предмети, не мають жодного відношення до кримінального провадження, оскільки є її особистою власністю.
Водночас, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході обшуку речі, а саме: ноутбук ASUS cерійний номер 15G10 №356400 із зарядним пристроєм та папка з документами ФОП ОСОБА_7 , містять в собі інформацію про будь яку незаконну діяльність, зберегли на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім того, кримінальне провадження № 0000119 від 25 березня 2022 року, не здійснюється щодо неї, ОСОБА_3 , та остання немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні вона не наділена, жодного відношення до № 0000119 від 25 березня 2022 року вилучене майно не має, арешт на майно ОСОБА_3 було накладено безпідставно та необґрунтовано.
Власник майна ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна підтримавла, просила слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.
Слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив у такому відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення власника майна ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Встановлено, що слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 240 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , надано дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 27 квітня 2022 під час обшуку за фактичним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , а саме і вказане у клопотанні про накладення арешту майно:папку чорного кольору з написом: «ФОП ОСОБА_7 », у якій у прозорих файлах знаходяться документи та чорнові записи: договір про приймання платежів № 16227/08/2012 від 03.08.2012 на 2 арк., договір суборенди № 01-13с/11-зв від 01.12.2013 на 3 арк., рахунок фактура №Б-0000172 від 31.10.2014 на 1 арк., акт № Б-00000173 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000171 від 30.09.2014 на 1 арк., акт № Б-00000172 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000170 від 29.08.2014 на 1 арк., акт № Б-00000171 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000169 від 31.07.2014 на 1 арк., акт № Б-00000170 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000168 від 30.06.2014 на 1 арк., акт № Б-00000169 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000167 від 30.05.2014 на 1 арк., акт № Б-00000168 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000166 від 30.04.2014 на 1 арк., акт № Б-00000167 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000165 від 31.03.2014 на 1 арк., акт № Б-00000166 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000164 від 28.02.2014 на 1 арк., акт № Б-00000165 на 1 арк., рахунок фактура № Б-00000163 від 31.01.2014 на 1 арк., акт № Б-00000164 на 1 арк., договір б/н від 02.07.2012 між ТОВ «Керамбуд» та ФОП ОСОБА_7 на 2 арк., витяг з ЄДРЮО та ФОП на ОСОБА_7 серії АШ №913079 на 1 арк., договір оренди № 01-12/2-зв від 01.06.2012 з актом прийому передачі від 01.06.2012 на 3 арк., договір оренди № 01-12/2-зв від 01.06.2012 з актом прийому передачі від 01.06.2012 на 6 арк., акт прийому передачі документів від 30.08.2012 на 1 арк., копія паспорту ОСОБА_7 № НОМЕР_1 та копія довідки ІПН на 2 арк., ноутбук сірого кольору марки «Асус», с/н 15G10N356400 з зарядним пристроєм за ознаками вчинення яких розслідується кримінальне провадження, з метою збереження речових доказів.
Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 25 березня 2022 триває, у вказаному кримінальному провадженні проводяться експертизи, зазначені в ухвалі про арешт майна речі визнанні речовими в розумінні ст.84 КПК України.
Разом з тим, ОСОБА_3 не є підозрюваною або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, не встановлено причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні органу досудового розслідування про арешт майна обставин. Та ОСОБА_3 не представила суду жодних доказів, що саме вона є власником вилученого майна. Окрім цього як вбачається у папці з документами, яку просить повернути ОСОБА_3 містяться документи, що стосуються діяльності ТОВ «Керамбуд».
Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаних речей, які належать ОСОБА_3 відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна не відпали.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні цього заходу потреба не відпала.
За таких обставин у клопотанні слід відмовити
Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання відмовити.

Повний текст ухвали складено 03.08.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1