Справа № 204/2007/22
Провадження № 1-кс/204/501/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

-вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

5 квітня 2022 року слідчий СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та відповідно, визначені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» певні заходи правового режиму воєнного стану, визначені ст. 8 вказаного Закону. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». Ігноруючи зазначені норми, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 11 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега» перебуваючи у приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-44», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча 67, побачив на полицях торгівельних стелажів: салат оселедець під шубою, вагою 0,35 (штрих код 40); яблуко «Айдаред» 1 гатунок, вагою 0,36 (штрих код 601); сардельки «Товстунчик» з сиром, вагою 0,39 (штрих код 921); чвертка гриль пікантна, 0,75 л ( штрих код 460); пиво «Злата Прага» 0,5 л з/б, у кількості 1 шт. (штрих код 604); хліб «Хуторський» пшеничний нарізка Катеринославхліб 550 г, у кількості 1 шт. (штрих код 274); бренді 5 зірок «Іверіоні» 0,5 л, у кількості 1 шт. (штрих код 973), які він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 11 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-44», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча 67 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою наживи, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв з вітринних полиць торгівельних стелажів товар, що належить потерпілому ТОВ «Омега», а саме: салатом оселедець під шубою, вагою 0,35 (штрих код 40); яблуком «Айдаред» 1 гатунок, вагою 0,36 (штрих код 601); сардельками «Товстунчик» з сиром, вагою 0,39 (штрих код 921); чверткою гриль пікантна, 0,75 л ( штрих код 460); пивом «Злата Прага» 0,5 л з/б, у кількості 1 шт. (штрих код 604); хлібом «Хуторський» пшеничний нарізка Катеринославхліб 550 г, у кількості 1 шт. (штрих код 274); бренді 5 зірок «Іверіоні» 0,5 л, у кількості 1 шт. (штрих код 973). Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, тримаючи при собі вищевказане майно вийшов з приміщення супермаркету «Варус-44», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 67 та пішов у напрямку зупинки громадського транспорту, таким чином виконав всі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, чим спричинив майнову шкоду магазину «Варус-44» ТОВ «Омега» матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється. Проте, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби охорони магазину. Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України. За вказаним фактом 04.04.2022 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 01.09.2020 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. 01.09.2021 звільнений з Бердянської ВК № 77 по відбуттю строку покарання. Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.04.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками представнику потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.04.2022 року; протоколом перегляду відео з камер відеоспостереження з приміщення магазину «Варус-44» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча 67; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі строком від п`яти до восьми років. 04.04.2022 року о 15:24 годині (дата та час фактичного затримання 04.04.2022 року 11:00 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ч.185 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.04.2022 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000210 виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного: під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 будь-яких осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; крім того, підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а також не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики не доведені, просила застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, у судовому засіданні було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність місця реєстрації, відсутність роботи та стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення у період перебування на іспитовому строкові та те, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, та враховуючи доведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 198 480 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 2 червня 2022 року.
Визначити заставу у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1