Справа № 373/995/21
Номер провадження 1-кп/373/201/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження (№ ЄРДР 0000262) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студеники Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого різником м`яса ТОВ «Нива Переяславщини», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.05.2021 із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від покарання з іспитовим строком на 1 рік, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в ніч з 05 на 06 червня 2021 року, близько 22 години, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: спортивного велосипеду синього кольору марки «Hooger» та самокату для дорослих чорного кольору марки «іТrike SR 2-063-В», переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де перелізши через паркан, проник на його територію. В подальшому, ОСОБА_5 підійшов до господарської будівлі (гаражу), відчинивши вхідні двері, проник всередину вказаного приміщення, де присвітивши ліхтариком, який взяв із собою, виявив спортивний велосипед синього кольору марки «Hooger» та самокат для дорослих чорного кольору марки «іТrike SR 2-063-В».

Після чого ОСОБА_5 взяв вказані велосипед та самокат та викотив їх через вхідні двері, через які проник, перекинув через шиферний паркан домогосподарства, та направився з ними до АДРЕСА_1 , де навпроти свого будинку сховав у кущах, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3422 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 18.06.2021, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_5 при досудовому розслідуванні кримінального провадження щодо нього, а також характер та тяжкість злочину, який хоча і є тяжким, фактично моральної чи фізичної шкоди не заподіяв, а майнова шкода відшкодована внаслідок повернення викраденого майна потерпілій, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, водночас визнає свою вину, та інші обставини справи, зокрема інтереси суспільства, а саме призначення ОСОБА_5 необхідного й достатнього для його виправлення покарання і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, сторони узгодили покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Також вказали про необхідність врахування вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.05.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку з чим судом буде вирішено питання призначення йому остаточного покарання відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Суд, розглядаючи невідкладно в порядку ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити вказану угоду з прокурором, призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання із застосуванням ст. 71 КК України, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинувачений беззастережно погодився на покарання у вигляді позбавлення волі, що визначено сторонами угоди та не було наслідком погроз, примусу або обіцянок, є добровільно узгодженим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого є потерпілий.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно, тобто крадіжку, вчинену повторно, що поєднана з проникненням до іншого приміщення, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі. З врахуванням вимог ст. 71, 72 КК України ОСОБА_5 , враховуючи раніше узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, слід призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.05.2021.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 червня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за угодою від 18 червня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази в кримінальному провадженні, що відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 07.06.2021, розписки від 07.06.2022, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , а саме: спортивний велосипед синього кольору марки «Hooger» та самокат для дорослих чорного кольору марки «іТrike SR 2-063-В», вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_8