Провадження № 1-кп/761/514/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 120 161 001 000 154 87 від 05.12.2016, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нетішин Хмельницької області, громадянин України, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України;
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України.
Державний обвинувач 15.12.2022 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та одночасно заявив клопотання про надання дозволу на затримання останнього з метою приводу для участі у розгляді вказаного клопотання.
Ухвалою суду від 15.12.2021 задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_5 від суду не переховувався, весь час проживав у м. Києві, однак виклики не отримував, не знав, що перебуває у розшуку, тому до суду не з`являвся.
Також сторона захисту просила врахувати, що обвинувачений вину у вчинені інкримінованих злочинів визнає, налаштований на швидкий та безперешкодний розгляд справи, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку про таке.
У силу ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого у порядку, передбаченому главою 18 КПК.
Відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання застосування запобіжного заходу суд має встановити, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування менш суворого запобіжного заходу.
Водночас, на стадії судового розгляду кримінального провадження оцінка судом обґрунтованості підозри виключається, оскільки суд за наслідками дослідження наданих сторонами доказів має встановити, чи доведена поза розумним сумнівом винуватість притягнутої до кримінальної відповідальності особи чи ні.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Отже, з метою вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою підлягають встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігти цим ризикам у разі застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Статтею 9 КПК на суд покладений обов`язок під час розгляду кримінального провадження керуватися рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), оскільки з моменту ратифікації Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини, керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.
Отже, вирішуючи питання існування у цьому кримінальному провадженні ризику переховування обвинуваченого від суду, суд приймає до уваги, що у рішенні «Тірон проти Румунії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало такі підстави утримання особи під вартою: обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування має оцінюватись з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Керуючись наведеним, суд вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, сім`ї, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про здійснення відносно нього судового провадження, свідомо переховувався від суду, тому рішенням суду від 15.12.2021 оголошений у розшук.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_5 може вчинити дії з метою подальшого переховування

Водночас, доводи прокурора щодо ймовірності вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд вважає недоведеними, оскільки обвинувачений раніше не судимий, упродовж судового розгляду цього кримінального провадження до кримінальної відповідальності не притягувався.
Враховуючи перелічене вище, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 331, 334 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися у його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскаженію не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1