Єдиний унікальний номер справи 185/4300/22
Провадження № 1-кп/185/470/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 26 березня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, сержанта, командира бойової машини 3 взводу 6 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5 , (дистанційно)

В С Т А Н О В И В :

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , строк якого спливає 28 червня 2022 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , заперечував щодо продовження тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , щодо продовження тримання під вартою заперечував, просив змінити існуючий запобіжний захід на домашній арешт.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчиться до початку наступного судового засідання.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, має міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_3 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, посилання на інші склади кримінальних правопорушень без відповідної підозри, без внесення відомостей до ЄРДР є передчасними.

На думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

ОСОБА_3 є військовослужбовцем і може впливати на свідків, які є його співслужбовцями.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені ризики на цей час продовжують існувати, є реальним, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим. З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою. Що стосується запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації у Збройні Сили України, тобто є військовослужбовцем. Як військовослужбовець він має знаходитися у місці дислокації військової частини, це унеможливлює його перебування за місцем його реєстрації і урахування неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 183 КПК України. Проте розмір застави має бути посильним для ОСОБА_3 , суд вважає за можливим визначити розмір застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з урахуванням рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 315-316, 331, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 07 жовтня 2022 року з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 372 150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень.

У випадку внесення обвинуваченого ОСОБА_3 встановленої застави у розмірі 372 150 гривень, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати наступні обов`язки на строк до двох місяців:

- прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

- зобов`язати повернутися до виконання покладених обов`язків військовослужбовця ОСОБА_3 до тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 ;

- не відлучатись із населеного пункту в якому розташовано або тимчасово розташована військова частина НОМЕР_1 де проходить військову службу ОСОБА_3 ;

- залишати місце проходження служби лише за згодою командира військової частини НОМЕР_1 ;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця дислокації.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1