ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/705/22 Справа № 205/2556/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровську, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2022 року задоволене клопотання слідчого СВ ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08 липня 2022 року включно. Визначено щодо підозрюваної заставу у розмірі 620 250 грн. 00 коп. У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_7 строком до 08 липня 2022 року покладені процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місяця роботи.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження злочинної діяльності. Слідчим суддею враховано відомості про особу підозрюваної, яка раніше судима за вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин та на шлях виправлення не стала, вчинивши аналогічний злочин, при цьому остання не працевлаштована, легального джерела доходу не має. Взято до уваги медичні дані про стан здоров`я підозрюваної та відсутність даних щодо неможливості утримання її в умовах СІЗО.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваної запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В разі відмови у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, просить зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а заявлені ризики не підтверджені доказами.
Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, за станом здоров`я є інвалідом третьої групи, хворіє на тяжкі захворювання.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та захисника, які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваної менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою, з альтернативною заставою, цих вимог закону дотримався.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, на які грунтовно посилається слідчий у поданні, а саме: протоколом обшуку від 11 травня 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено об`єкти, за зовнішніми ознаками схожі на наркотичні засоби та психотропні речовини, упаковані та розфасовані для подальшого збуту, та речі, які використовуються для збуту/фасовки даних речовин (електронні ваги із залишками речовинами білого кольору, електронні ваги із залишками речовинами рослинного походження зеленого кольору, два згортки із кристалоподібною речовиною білого кольору, зовні схожою на метадон, 25 сліп-пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору, 30 сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, що схожа на амфетамін, медичний шприц об`ємом 20 мл, заповнений до відмітки 3 мл речовиною темного кольору із специфічним запахом, сліп пакети з залишками речовини білого кольору та порожні сліп пакети); постановою про визнання речовими доказами; висновком експерта №СЕ-19/104-22/7262-НЗПРАП, які в своїй сукупності дають підстави стверджувати про вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення.
Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до більш детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується вказаними доказами та не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.
Крім того приймається до уваги, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.
Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про неврахування судом даних про особу підозрюваної, є необгрунтованими.

Так, ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у тому, що вона, будучи засудженою вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України, в період іспитового строку вчинила нове однотипне тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже, розуміючи невідворотність покарання, остання дійсно може переховуватись від органу слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
У рішенні ЕСПЛ у справі W проти Швейцарії зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства.
З тих самих міркувань, а також враховуючи, що підозрювана офіційно не працевлаштована, легального джерела доходу не має, дані щодо її міцних соціальних зв`язків та наявності утриманців відсутні, колегія суддів вважає ризик продовження нею злочинної діяльності, вчинення іншого кримінального правопорушення реальним і вагомим.
Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цієї підозрюваної ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання її під вартою, з визначенням альтернативної застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Твердження захисника про те, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваної, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки стороною захисту не надано підтвердження того, що остання внаслідок захворювання не може утримуватись під вартою, зокрема надані захисником медичні документи стосуються обставин 2018 року, а отже не висвітлюють стан здоров`я підозрюваної на теперішній час, а інші відомості про її особу були проаналізовані та дістали належну оцінку.
Крім того колегія суддів приймає до уваги той факт, що наявність хронічних захворювань та стан здоров`я підозрюваної не слугували для останньої стримуючим фактором щодо вчинення кримінальних правопорушень.
Що стосується доводів захисника про надмірний розмір застави, то вони є необґрунтованими з огляду на наступне.
Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У своєму рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.
Колегія суддів, погоджуючись з висновками слідчого судді, вважає, що розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, нездатен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків з огляду на наступне.
Як вбачається з наданих матеріалів, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2022 року в іншому кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, останній був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативною заставою у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що дорівнює 198.480, 00 грн. (а.с. 14), яку було внесено. На даний час ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у тому, що вона, звільнившись з-під варти під заставу, вже 11 травня 2022 року вчинила нове кримінальне правопорушення з тою самою кваліфікацією, що свідчить про те, що застава навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, нездатна забезпечити її належну процесуальну поведінку.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає законним і обгрунтованим визначений слідчим суддею розмір застави, який дорівнює 250 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, а у грошовому виразі 620.250, 00 грн., і не вбачає достатніх підстав для його зменшення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія судів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4