Справа № 283/1052/22
Провадження №1-кп/283/139/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05 жовтня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 за № 0000098 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, фізичної особи-підприємця, засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20.03.2013 за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017, невідбута частина покарання 10 місяців 23 дні, судимість не погашена та не знята,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
05 березня 2022 року приблизно о 06 годині ОСОБА_5 знаходивсь за місцем проживання у АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна з домоволодіння ОСОБА_4 , що знаходиться у АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 прибув до домоволодіння ОСОБА_4 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , де, застосовуючи фізичну силу, руками витягнув металеву скобу, на якій був навісний замок з вхідних дверей до господарського приміщення та проник туди. З вказаного приміщення ОСОБА_5 таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав кутову шліфувальну машинку торгівельної марки «Bort», газовий балон на 50 л, ручний насос автомобільний.
В подальшому ОСОБА_5 разом із викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1319 грн 99 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що обставини злочину, обвинуваченням викладені правильно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання про те, що 05 березня 2022 року пішов по воду до криниці, яка знаходиться на території домоволодіння потерпілого. Зірвав замок із сараю. Із сараю забрав балон, болгарку і насоса, заніс ці речі до свого хліва, поставив за покривалом. Пізніше дружина виявила викрадені речі та повідомила у поліцію. Спочатку поліція забрала речі, а потім приїжджали слідчі. У судових дебатах обвинувачений зазначив, що розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати, просить вибачення у потерпілого.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав показання про те, що у березні 2022 року йому зателефонувала родичка ОСОБА_7 та повідомила, що сусідка ОСОБА_8 сказала їй, що у його домоволодінні відчинений сарай, нема балона. Перед тим, в січні, він заправив газом балона та поставив у сарай. Потерпілий попросив родичку, щоб забили двері до сараю. 17 квітня 2022 року потерпілий приїхав до свого домоволодіння, відчинив сарай та виявив відсутність балона, велосипеда, болгарки та насоса. Вирішив, що це зробив сусід ОСОБА_9 , оскільки знав про його репутацію. Звернувся до обвинуваченого з проханням все повернути, однак останній сказав потерпілому, що нічого в нього не брав. При цій розмові були присутні дружина обвинуваченого та її батько. Тоді потерпілий повідомив у поліцію про крадіжку. Десь через місяць речі знайшли. На запитання потерпілий пояснив, що обвинувачений ховається від нього, уникає зустрічі, не вибачався. Щодо покарання покладається на розсуд суду, однак, воно має бути наукою для обвинуваченого. У судових дебатах потерпілий зазначив, що погоджується із запропонованим прокурором покаранням у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням 3-річного іспитового строку, в той же час у потерпілого є побоювання, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюють. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-заява ОСОБА_5 від 17.05.2022 про те, що він добровільно, без ухвали суду, передає працівникам поліції викрадені ним речі з господарського приміщення родини ОСОБА_10 ;

-висновки експертів № СЕ-19/106-22/4304-ТР від 20.05.2022, СЕ-19/106-22/4305-ТВ від 23.05.2022, СЕ-19/106-22/4306-ТВ від 23.05.2022, якими підтверджується ринкова вартість викрадених речей на дату вчинення злочину;

-постанови про визнання предметів речовими доказами від 17.05.2022;

-ухвала слідчого судді від 19.05.2022 про накладення арешту на майно та розписка потерпілого від 19.05.2022 про отримання майна для відповідального зберігання.

Судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

-копію паспорта, згідно з якою прізвище обвинуваченого є « ОСОБА_11 »;

-вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, відбував покарання, був звільнений умовно-достроково 06.04.2017 на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017, невідбута частина покарання 10 місяців 23 дні, тобто, має не погашену та не зняту судимість;

-медичний висновок про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

-характеристику з місця проживання та довідки про склад сім`ї, відповідно до яких обвинувачений проживає у с. Тростяниця однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 ; у сім`ї виховується троє малолітніх дітей, зокрема, й син обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; постійної роботи не має, вчиняє постійні сварки із співмешканкою, в громадському житті села участі не приймає, має погану репутацію серед жителів села.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, оскільки така обставина в даному злочині носить лише формальний характер та не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.
Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Однак, як у матеріалах провадження відсутні дані, що обвинувачений намагався відшкодувати збитки потерпілому, так і в ході розгляду провадження з поведінки обвинуваченого не встановлено його щирого розкаяння у вчиненому. Повідомлення обвинуваченого про розкаяння у судових дебатах, на думку суду, є лише намаганням обвинуваченого уникнути покарання.
Суд також вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину з наступних підстав.

Статтею 34 КК України визначено, що рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин (загальний рецидив).

Тобто такий рецидив охоплює різнорідні злочини і не впливає на кваліфікацію злочину, а береться до уваги судом як обставина, що обтяжує покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Наявність у кримінальному провадженні такої ознаки злочину, що впливає на його юридичну кваліфікацію (за ознакою повторності), унеможливлює її повторне врахування судом при призначенні покарання та визнання обставиною, що його обтяжує.
З огляду на те, що ОСОБА_5 є особою, котра має незняту й непогашену в установленому законом порядку судимість за умисний злочин, який утворює ознаку «повторність злочинів» зі злочином, в якому його обвинувачують у даному провадженні, і ознака повторності є кваліфікуючою, це унеможливлює її повторне врахування судом при призначенні покарання та визнання обставиною, що його обтяжує.
Таким чином, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
ОСОБА_5 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, характеризується негативно, має не зняту та не погашену судимість за злочин проти власності, відбував покарання реально, був звільнений умовно-достроково, однак на шлях виправлення не став та вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, що, на думку суду, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та стійке небажання до тривалої правомірної поведінки. Посилання захисника на ту, обставину, що шкода від злочину не заподіяна, оскільки майно повернуте, не свідчить, що така шкода відшкодована обвинуваченим, а тому не може бути прийнята судом як обставина, що впливає на призначення покарання судом.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_5 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового розгляду не обирався.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню, а доля речових доказів - вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні становлять 2059, 44 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання з моменту затримання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 19.05.2022, скасувати.

Речові докази по справі, а саме: кутову шліфувальну машинку торгівельної марки «Bort», ручний насос автомобільний, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП повернути власнику, ОСОБА_4 , газовий балон на 50 л, який переданий під розписку потерпілому залишити у його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2059 (дві тисячіп`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1