Номер провадження: 11-сс/813/1000/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

22.07.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст. 398 КПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2021 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000478, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2021 у кримінальному провадженні №0000478, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на мобільні телефони, які виявлено та вилучено під час проведення обшуку з 22:48 години 25.12.2021 по 05:40 годин 26.12.2021 оглядової зали зони митного контролю «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, прихожу до висновку, що її необхідно повернути апелянту з таких підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційна скарга може бути подана іншими особами у випадках, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу, положення ч. 7 ст. 173 КПК України встановлюють, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Свої процесуальні права, відповідно до системного аналізу вимог ст. 64-2 КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт може реалізовувати через представника.
Між тим, на підставі аналізу апеляційної скарги представника ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , вбачається, що представником до апеляційної скарги не додано належних доказів того, що вилучене майно, зокрема, мобільні телефони, належить саме громадянину ОСОБА_4 на праві власності, натомість, факт надання останнім громадянину ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 400000 доларів США для придбання мобільних телефонів марки Iphone серії 13 не свідчить про перехід до ОСОБА_4 права власності на такі телефони.
За таких обставин, ОСОБА_4 на даній стадії кримінального провадження не має процесуального статусу третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт, тому, як наслідок, його представник ОСОБА_3 також не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги в розумінні вимог ст.ст. 64-2 та 393 КПК України.
Такий висновок кореспондується із правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.02.2022 у справі №347/295/21, в якій суд зауважив на тому, що при застосуванні судом апеляційної інстанції положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України щодо повернення скарги визначальним є вирішення питання про наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого законом права на її подачу, а не авторство у її виготовленні.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Зазначені вище обставини є перешкодою для розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 28.12.2021 про накладення арешту на майно підлягає поверненню особі, що її подала.
Водночас, враховуючи прийняття рішення щодо повернення апеляційної скарги, суддя-доповідач не вбачає підстав для розгляду клопотання представника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Керуючись статтями 24, 64-2, 370, 393, 395, 399, 404, 405, 419, 422, 532 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2021 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000478, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та додатками негайно направити особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2