Справа № 484/750/22
Провадження № 1-кп/484/197/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта 9 класів, не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідом не являється, депутатом будь-яких рад не являється, проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідом не являється, депутатом будь-яких рад не являється, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , а зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29.01.2022 року ОСОБА_4 на вул. Надії м. Первомайська Миколаївської області зустрів свого знайомого ОСОБА_5 та разом з ним пішов до свого домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_4 побачив, що нижня частина стіни дерев`яного сараю домоволодіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , що впритул примикає до його двору, прогнила та на землю почало висипатись вугілля.

В цей же час, а саме 29.01.2022 року близько 10.00 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку вказаного вугілля, а на отримані кошти придбати горілчані вироби.

Реалізуючи задумане, достовірно знаючи, що у домоволодінні ОСОБА_6 ніхто постійно не проживає, користуючись тим, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 таємно викрали 60 кг вугілля марки АМ 13-25 мм (антрацит мілкий) та склали до двох великих поліетиленових пакетів, які знайшли в будинку ОСОБА_4 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 552 грн. з розрахунку 9200 грн. за 1т (9,2 грн. за 1 кг вугілля), після чого викраденим розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 30.01.2022 року близько 09.00год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , вирішили повторно вчинити крадіжку вугілля, котре належить ОСОБА_6 . Виконуючи задумане, користуючись тим, що нижня частина стіни дерев`яного сараю домоволодіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , котра впритул примикає до двору ОСОБА_4 , прогнила та на землю висипалось вугілля, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , взявши два великих поліетиленових пакети, підійшли до сараю та почали руками набирати в них вугілля.

Таким чином ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , користуючись тим, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, таємно викрали 50,8кг. вугілля марки АМ 13-25мм (антрацит мілкий), спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 467,36грн. з розрахунку 9200 грн. за 1т. (9,2грн. за 1 кг. вугілля), після чого викраденим розпорядились на власний розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинувачених, які визнали свою вину повністю, підтвердили те, що дійсно вчинили таємне викрадення чужого майна за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро каються і приймають міри про відшкодування майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Потерпілий надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та суворо не карати обвинувачених.

Крім визнання вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданим стороною обвинувачення та дослідженим судом доказом, а саме:

- вартість викраденого мана підтверджено ціновою довідкою №26-0162 від 18.11.2021 року Торгово-промислової палати Миколаївської області.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинувачених правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачені вчинили не тяжкі злочини, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають, за місцем проживання характеризуються посередньо, щире каяття обвинувачених, відсутність обтяжуючих обставини вчинення правопорушення, що дає підстави для призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання в межах санкцій статі, яка визначає відповідальність за вчинення злочинів, що їм інкримінують, та свідчать про можливість їх виправлення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся, витрати на залучення експертів відсутні.

Враховуючи, вище викладене, те, що обвинувачені не мають інвалідності, суд вважає за необхідне призначити їм покарання у виді двох років обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачений, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: підпис.