В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2022 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000213 від 13 квітня 2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овідіополь, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 30 липня 2020 року близько 11.55 год., керуючи автомобілем марки "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в світлу пору доби, без опадів, рухався по сухій, чистій, без вибоїн та пошкоджень проїжджій частині автодороги М-05 "Київ-Одеса", в напрямку від м.Одеса до смт.Криве Озеро. Автодорога М-05 "Київ-Одеса" в місці пригоди призначена для руху в двох напрямках, має по три смуги в кожному напрямку руху, зустрічні потоки розділені відбійником, розділовим та дорожньою розміткою 1.2 Розділу 34 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України). В цей час на 298 км. + 200 м. вказаної автодороги, на території Кривоозерського району Миколаївської області, біля правого краю проїжджої частини перебували пішоходи ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 ..
Рухаючись в обраному напрямку водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 2б", 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, а саме: був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не контролював рух керованого ним транспортного засобу, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, не дотримався безпечного інтервалу, під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, здійснив наїзд на двох пішоходів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.2.3 "б", 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися з цивільними позовами до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільний відповідач ОСОБА_11 надіслав 29 грудня 2020 року до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілих, оскільки на момент вчинення ОСОБА_12 дорожньо-транспортної пригоди, останній не перебував з ним у трудових відносинах. 29 липня 2020 року між ними було укладено цивільно-правовий договір №1/2020, згідно якого ОСОБА_12 взяв на себе зобов`язання надати послуги водія категорії СЕ та виконати перевезення вантажу за маршрутом Одеса-Первомайськ-Кишинів. Тому, ОСОБА_12 на момент ДТП на відповідній правовій підставі володів та користувався автомобілем марки "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та саме він має самостійно нести матеріальну відповідальність перед цивільними позивачами.
Обвинувачений у ході судового засідання свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та підтвердив, що 30 липня 2020 року керував автомобілем "DAF FT CF 650" з напівпричепом, проїжджаючи на під"їзді до смт.Криве Озеро, при перестроюванні з однієї смуги руху в іншу, на якусь мить відволікся, спіймав блиск незрозумілого походження (чи то СД-диск зустрічного транспорту, чи захисну смугу), зачепив навантажений бордюрами пакет, в результаті чого машина стала некерована. Після чого відбулося зіткнення з потерпілими.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового слідства.
- потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що загиблий ОСОБА_9 є її сином, про його смерть дізналась з телефонного дзвінка. Вказувала, що приїхавши на місце пригоди, всі питання вирішувала самостійно, обвинувачений бездушно участі ні в чому не приймав. Вона, не знаючи ні місцевості, ні людей, перебуваючи в шоковому стані, змушена була без сторонньої допомоги вирішувати всі питання. Вподальшому перевозити тіло ОСОБА_9 додому для поховання. Звертала увагу суду, що допомоги від обвинуваченого, чи від його родини за час слідства та суду не отримала, самостійно понесла витрати на поховання сина. З часу гибелі сина стан її здоров"я значно погіршився. Просила суд призначити ОСОБА_3 міру покарання, пов"язану з позбавленням волі, її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі;
- потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що загиблий ОСОБА_10 є його сином, про його смерть дізнався з телефонного дзвінка. Вказував, що приїхавши на місце пригоди, все було змішано, і автомобіль, і тіла загиблих. Просив суд врахувати, що незважаючи на те, що з часу ДТП пройшов значний проміжок часу ні обвинувачений, ні члени його родини не вживали заходів для відшкодування витрат матеріального, морального характеру. Сім"я Кравецьких понесла значне моральне потрясіння, від якого на сьогоднішній день не оговтались. В зв"язку з чим, просив суд визначити ОСОБА_3 міру покарання у виді позбавленням волі максимального строку, а також стягнути з ОСОБА_11 на його користь моральну шкоду в сумі 500 000 грн..
- свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що працював заправщиком газу на заправці, яка розташована на автодорозі М-05 "Київ-Одеса" в напрямку від м.Одеси до смт.Криве Озеро. 30 липня 2020 року перебував на зміні, орієнтовно в обідню пору бачив, що біля правого краю проїжджої частини працювала бригада, працівники якої були одягнені в жилети помаранчевого кольору. Орієнтовно о 11.30 год 30 липня 2020 року почув сильний шум на дорозі, побачив, що автомобіль - вантажний сідловий тягач- "став дибки" і почалася велика паніка Потім всі зрозуміли, що вказана вантажівка з"їхала з дороги, виїхала на обочину і зацепила хлопців, в результаті чого вони загинули.
- свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 30 липня 2020 року працював разом з загиблими на автодорозі М-05 "Київ-Одеса" в напрямку від м.Одеси до смт.Криве Озеро. Орієнтовно, в проміжку часу з 11.00. год до 11.30 год., почув різкий звук транспортного засобу, який рухався з великою швидкістю, і вдарився у відбійник, після чого зачепив хлопців, які були на полосі розгону. Потім стало відомо, що вказаний автомобіль збив їх, вони отримали важкі ушкодження, від яких загинули.
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000213 від 30 липня 2020 року щодо реєстрації кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого ч.3 ст.286 КК України (т.1 а.с.163);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 липня 2020 року(т.1 а.с.174-186), - схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 липня 2020 року (т.1 а.с.187), - таблицею зображень до протоколу огляду місця ДТП від 30 липня 2020 року(т.1 а.с.189-217) підтверджується, що при проведенні слідчих дій працівниками слідчого управляння ГУ НП в Миколаївській області у присутності понятих було виявлено ознаки ДТП на авторозі М-05 "Київ-Одеса", в напрямку від м.Одеса до смт.Криве Озеро за участі автомобілю DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відображено, що відбулося наїзд на пішоходів. Протоколом засвідчено розташування трупів. Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 липня 2020 року детально зображена відстань та розташування трупів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , предметів їх одягу, осколки пластмаси, вантажу, який був в автомобілі "DAF FT CF 650", розташування вказаного автомобіля після його зупинки.
Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу в цілому відповідає як свідченням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , допитаних під час судового слідства, так і поясненням, наданим самим обвинуваченим;
- висновком судово-медичного експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи №238 від 20 серпня 2020 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_9 1990 року народження, став травматичний шок, який розвинувся внаслідок травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої треті (т.1 а.с.243-247);
- висновком судово-медичного експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи №239 від 20 серпня 2020 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_10 , 1994 року народження, став травматичний шок, який розвинувся внаслідок розтрощення грудної клітки (т.2 а.с.1-6);
- висновком провідного судового експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №20-891 від 17 серпня 2020 року, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина автомобіля "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився в працездатному стані, дозволяла водію здійснювати рух в обраному напрямі, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія привести до відведення автопотягу у бік від обраного водієм напряму руху (т.2 а.с.10-17);
- висновком провідного судового експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №20-890 від 19 серпня 2020 року, відповідно до якого місце наїзду на пішоходів автомобілем "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , могло розташовуватися в межах проїжджої частини та правого узбіччя, перед початком розташування осипів, тіл пішоходів та плями бурого кольору. Автомобіль "DAF FT CF 650" міг контактувати з тілами пішоходів передньою правою та передньою лівою частинами. Не виключається можливість, що пішоход, який знаходився з лівого боку, в момент контактування міг нахилитися або присісти.
- висновком провідного судового експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №20-940 від 21 серпня 2020 року, відповідно до якого автомобіль "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 безпосередньо перед гальмуванням міг рухатися зі швидкістю близько 72 км/год. В момент контактування з перешкодою швидкість автомобіля з напівпричепом складала 65 км/год. Дії водія автомобілю "DAF FT CF 650" не відповідали вимогам п.п.10.1, 13.1, 13.3 ПДР, при цьому мав технічну можливість запобігти ДТП. Невідповідність дій водія автомобілю "DAF FT CF 650" вказаним вимогам ПДР з технічної точки зору знаходиться в причинному зв"язку з настанням ДТП (т.2 а.с.44-51);
Таким чином, аналіз усіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту в сукупності з дослідженими в суді доказами, дозволяє суду прийти до висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, які є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
Досліджені у судовому засіданні докази узгоджуються з показаннями обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.
Суд вважає за необхідне взяти до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом 30 липня 2020 року, під час свого руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не контролював рух керованого ним транспортного засобу, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, хоча мав таку можливість. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, порушення яких знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - заподіянням смерті потерпілим.
Таким чином, сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху як особа, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 286 КК України.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, характер та конкретні його обставини, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, у кримінальному провадженні не встановлено.
З урахуванням наведеного, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , та відсутності обставин, які б його обтяжували, правову позицію прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому за ч.3 ст.286 КК України основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті за цей злочин, що буде справедливим та адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та сприятиме меті покарання, відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України. При цьому суд має враховути також принципову думку щодо призначення обвинуваченому суворої міри покарання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які втратили своїх дітей.
При вирішенні питання про наявність підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зважаючи на встановлені вище обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та дані про особу обвинуваченого у їх сукупності, з урахуванням допущення з боку обвинуваченого грубого порушення ПДР, що спричинило невідворотність тяжких наслідків, суд приходить до висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, що сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Доводи обвинуваченого, його захисника про наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання з застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України є неприйнятними, оскільки, незважаючи на те, що з часу ДТП пройшов немалий проміжок часу, проте обвинувачений щиро жодного разу не звернувся до родичів загиблих потерпілих, хоча розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_3 , пояснюючи причини неспілкування з потерпілими, перекладав провину у цьому саме на їх неадекватну поведінку.
Те, що обвинувачений на момент вчинення злочину мав постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, не перебував на обліку у нарколога або психіатра, на переконання суду не є тими обставинами, які у контексті даної справи істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.
Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які заявлені ними до цивільного відповідача ОСОБА_11 про стягнення на їх користь моральної шкоди в розмірі по 500 000 грн., завданих внаслідок злочину, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог цивільними позивачами зазначено, що внаслідок необережних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_12 при використанні ним транспортного засобу - автомобілю "DAF FT CF 650", що є джерелом підвищеної небезпеки, кожному з них була завдана моральна шкода. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу значиться ОСОБА_11 (т.2 а.с.132)
Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що позивачі визначили за своїми позовами відповідачем ОСОБА_11 , мотивуючи тим, що він є власником автомобілю марки "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , керуючи яким обвинувачений скоїв ДТП 30 липня 2020 року, в результаті чого загинули їх сини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..
В ході судового розгляду встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений ОСОБА_3 користувався автомобілем марки "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував ним на правовій підставі (договір №1/2020)(т.2 а.с.98), тобто за згодою власника. Обвинувачений не перебував з ОСОБА_11 в трудових відносинах, матеріали справи не містять підтвердження наявності трудових відносин між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ..
Власник автомобілю - ОСОБА_11 мав би нести відповідальність перед потерпілими за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо в момент дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом (тобто є заподіювачем шкоди), або у випадку, передбаченому ч.1 ст.1172 ЦК України.
Наявність реєстраційних документів на автомобіль марки "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди свідчить про надання згоди ОСОБА_11 на володіння транспортним засобом обвинуваченим. Отже, останній володів транспортним засобом на правовій підставі, тобто за згодою власника.
Відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, на підставі положень ч.2 ст.1187 ЦК України покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Оскільки ОСОБА_11 є власником транспортного засобу, в момент дорожньо-транспортної пригоди ним не володів, отже, він не є зобов`язаною особою за відшкодування шкоди, завданої потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..
З огляду на зазначене, обвинувачений ОСОБА_3 є зобов`язаною особою з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди саме він на правовій підставі володів транспортним засобом.
Ураховуючи, що позов пред`явлено до ОСОБА_11 , який не несе відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до положень ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме на проведення судових експертиз: №20-891 від 17 серпня 2020 року в розмірі 2615.04 грн., №20-890 від 19 серпня 2020 року в розмірі 3922.56 грн., №20-940 від 21 серпня 2020 року в розмірі 2288.16 грн., а всього 8825.76 грн..

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст 369-371, 373-375 КПК України суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8(вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 8825.76 грн..
Речові докази:
- флеш накопичувач "San Disk Ultra", об`ємом 16 Гб із покадровими зображеннями, який зберігається в матеріалах кримінального провадженні в якості додатка - залишити в матеріалах кримінального провадженні;
- тахографічну стрічку автомобіля "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадженні в якості додатка - залишити в матеріалах кримінального провадженні.
Накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 серпня 2020 року арешт на автомобіль марки автомобіля "DAF FT CF 650"(спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е), реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у з`єднанні з напівпричепом марки "FRUEHAUF TX 34 C", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , та знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика за адресою: Миколаївська область, смт.Криве Озеро вул.Горького,367-б - скасувати.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ:(підпис)

Згідно з оригіналом:
Суддя Кривоозерського
районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1

Вирок суду вступив в законну силу __________________
Оригінал вироку знаходиться в суді в кримінальній справі №479/829/20

Керівник апарату Кривоозерського
районного суду ОСОБА_15