Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3240/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчої Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , про продовження підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою
У С Т А Н О В И В:
Слідча СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000450 від 05.03.2022 року, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернулась до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи подане клопотання слідча зазначила, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння (перевезення) вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та подальше носіння (перевезення) вибухового пристрою, а саме ручної гранати з запалом до неї ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав ручну гранату з запалом до неї та розпочав незаконно її зберігати при собі до 05.03.2022 року. В подальшому, 05.03.2022 року, приблизно о 21 год 45 хв ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку №72 по вул. Полкова у місті Києві, був зупинений працівниками територіальної оборони та на запитання, щодо наявності речей обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у нього при собі, знаходиться вибуховий пристрій, а саме ручна граната з запалом до неї, який він незаконно придбав та зберігав. Після чого в період часу з 23 год 45 хв по 23 год 54 хв за адресою: м. Київ, вул. Полкова 72 в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено, предмет зовні схожий на корпус ручної гранати та предмет зовні схожий на запал до неї, які ОСОБА_3 за вищевикладених обставин придбав, зберігав та носив, без передбаченого законом дозволу. Відповідно до акту про перевірку об`єкта на наявність вибухових матеріалів, яку було надано інспекторами управління вибухотехнічної служби, вилучений корпус ручної гранати Ф-1 оливкового кольору, з маркування відноситься до III категорії вибухонебезпечності, а вилучений запал типу УЗРГМ, з маркуванням на внутрішній стороні важеля УЗГРМ 386-П-61-70 та маркуванням на зовнішній стороні на зовнішній стороні важеля методом тиснення 58348 відноситься до II категорії вибухонебезпечності. Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 31.03.2022 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави до 04.05.2022 року. Звертаючись із даним клопотанням у органу досудового розслідування існують підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Прокурор підтримав клопотання та просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000450 від 05.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
06.03.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру.
Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 31.03.2022 року підозрюваному ОСОБА_3 продовжено застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави до 04.05.2022 року.
Згідно із ст. ст. 21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
У відповідності до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Частиною 5 ст. 55 Конституції України визначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Основного Закону України); встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Статтею 29 Конституції України визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо; це право означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя, враховує позиції сторін у судовому засіданні, обставини, визначені ст. 178 КПК України, те, що ОСОБА_3 на даний час підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також процесуальну поведінку підозрюваного протягом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин який інкримінують йому є тяжким та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує може в будь-який момент покинути територію України; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі і кваліфікація дій підозрюваного.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи можуть бути достатніми для запобігання вищевказаним ризикам, а заявлені стороною захисту обставини про особу підозрюваного можуть слугувати підставами для зміни йому запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого ОСОБА_3 злочину, накладатиме на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, ні обставинам даного провадження в їх сукупності.
Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем свого проживання. Також, підозрюваний ОСОБА_3 має сталі соціальні зв`язки, проживає разом із дружиною, на утриманні має малолітнього сина, раніше не судимий.
Тому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього і хоча домашній арешт накладає на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він усе-одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.
Відтак, враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, а також тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення і його наслідки, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення та обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши підозрюваному залишати місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи навчання; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 234 236, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчої Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , про продовження підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення;
Змінити застосований раніше до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 до 05:00 наступного дня, заборонивши йому залишати адресу: АДРЕСА_1 ;
Підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду;
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибути за адресою: АДРЕСА_1 ;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) здати на зберігання до органів поліції свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд та в`їзд за межі України;
4) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем знаходження підозрюваного;
Ухвала підлягає негайному виконанню;
Строк тримання під домашнім арештом у нічний час доби та строк дії обов`язків визначити до 06.06.2022 року включно;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7