Справа № 472/195/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2022 р.смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника (адвоката) потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному 21.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 21.07.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про те, що підстав для повернення прокурору обвинувального акта не має, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачена ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 , представник потерпілої особи (адвокат) ОСОБА_5 висловили думку про можливість призначення справи з підготовчого судового засідання до судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч.2 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки;

- ч.2 ст. 366 КК України, а саме складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч.2 ст. 291 КПК України.

Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

Із вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто, як зазначено у формулюванні обвинувачення, зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року.

Європейський суд з прав людини у справах «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року та «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року зазначав, що обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51). Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У підготовчому провадженні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема, про призначення судового розгляду.

Аналіз змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 свідчить про те, що при складанні обвинувального акта прокурором не дотримано вимог ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить неточності та суперечливості в розумінні деяких його положень.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 її дії кваліфіковано, а також вона обвинувачується в тому, що своїми діями вона одночасно завдала істотної шкоди та спричинила тяжкі наслідки, що в даному випадку є взаємовиключними обставинами.

Так стаття 366 КК України, має дві частини, диспозиція першої частини зазначає зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Частина друга статті 366 КК України зазначає, що вчинене те саме діяння, яке вказане в частині першій даної статті, проте якщо воно спричинило тяжкі наслідки (кваліфікуюча ознака для частини другої).

Згідно з примітною до ст. 364 КК України в п. 3 зазначено: Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян (п. 4 Примітки).

Отже для наявності злочину, передбачено ч. 1 ст. 364 КК України, необхідно установити, що внаслідок допущеного службовою особою зловживання владою або службовим становищем заподіяно істотну шкоду. Якщо спричинена шкода є меншою ніж сто неоподаткований мінімум доходів громадян відсутній склад злочину за ст. 364 КК України, водночас якщо майнові наслідки складають двісті п`ятдесят і більше неоподаткований мінімум доходів громадян настає відповідальність за ч. 2 ст. 364 КК України.

Обвинувальний акт не містить чітко викладеного формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України, що позбавляє права обвинуваченої ОСОБА_6 бути детально поінформованим зрозумілою для неї мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Таким чином, вказані вище обставини свідчать про неконкретність пред`явленого обвинувачення та позбавляють суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі, тому таке формулювання обвинувачення буде порушувати право на захист обвинуваченого, що належить до однієї із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, та свідчить про безумовну наявність підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Вказане порушення вимог КПК України є суттєвим та перешкоджає призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Додатково суд зазначає, що при складанні нового обвинувального акту та визначення органом досудового розслідування, яка все ж таки була спричинена істотна шкода чи тяжкі наслідки, слід звернути увагу на наступний факт.

Як зазначено у формулюванні обвинувачення: ОСОБА_6 виготовила (надрукувала) у двох примірниках завідомо неправдивий текст заповіту про розподіл майна. Зокрема, крім іншого, згідно нового заповіту потерпіла особа замість отримання всієї земельної ділянки в розмірі 14,10 га - мала отримати лише 1/2 частину земельної ділянки.

Вартість всієї земельної ділянки 14,10 га складає - 278140 грн.

Водночас зазначається, що внаслідок дій ОСОБА_6 законна спадкоємниця була позбавлена можливості вступити у спадщину на всю земельну ділянку, що суперечить викладеному вище формулюванню обвинувачення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 21.07.2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України - повернути прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1