Дата документу 13.07.2022
Справа № 501/4851/21
В И Р О К
13 липня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,
цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області, громадянки України, яка навчається на 3 курсі в Одеському Національному морському університеті, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04 вересня 2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , в темний час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, освітленому міським електроосвітленням, керувала технічно справним автомобілем «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала в якості пасажиру потерпіла ОСОБА_4 . ОСОБА_7 маючи при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого вказаний автомобіль належить її матері ОСОБА_6 , рухаючись по крайній лівій смузі проїзної частини просп. Миру м. Чорноморська Одеської області, яка призначена для руху в двох напрямках та складається з чотирьох смуг для руху, по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вул. 1 Травня у напрямку вул. Парусна м. Чорноморська, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_7 не вжила належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України (далі Правила), не вибрала в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в порушення вимог пункту 12.4. Правил, здійснювала рух зі швидкістю, яка перевищує 50 км/год, що не дозволено у населеному пункті, внаслідок чого допустила виїзд керованого нею автомобілю на зустрічні смуги для руху, з`їзд цього автомобілю з меж проїзної частини, та наїзд на транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 210700-20», номерний знак НОМЕР_2 , що стояв припаркований на майданчику, розташованому вздовж проїзної частини, а також на стовбур дерева.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажиру вищевказаного автомобіля «MAZDA 3» ОСОБА_4 , були спричинені наступні тілесні ушкодження:
- чисельні садни обличчя (лоба, перенісся, періорбітально), підшкірна гематома правої тім`яної області, закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку;
- закритий крайовий перелом акроміального (лопаткового) кінця правої ключиці зі зміщенням уламків.
Закритий крайовий перелом акроміального (лопаткового) кінця правої ключиці зі зміщенням уламків за своїм характером і перебігом зазвичай призводить до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Чисельні садни обличчя і підшкірна гематома правої тім`яної області та закрита черепно-мозкова в формі струсу головного мозку, які могли бути утворені одномоментно чи в один короткій проміжок часу, за своїм характером і перебігом зазвичай призводить до розладу здоров`я на строк понад шести днів і не більш трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.3.3. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Водій ОСОБА_7 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 12.1., 12.4. Правил, запобігти настанню вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, грубо порушила вимоги цих пунктів, згідно з якими:
пункт 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
пункт 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Допущенні водієм ОСОБА_7 порушення вимог пункту 12.1. Правил, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення та не оспорювала фактичні обставини, та показала суду, що 04 вересня 2021 року, вночі, керуючи автомобілем «Mazda 3», по просп. Миру м. Чорноморська Одеської області, не впоралася з керуванням, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «ВАЗ 2107», який був припаркований на майданчику, вздовж проїзної частини та на стовбур дерева. В наслідок ДТП постраждала вона та її подруга ОСОБА_4 , котра перебувала разом із нею в автомобілі «Mazda 3» на пасажирському сидінні. У вчиненому розкаялася.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, крім її показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 04 вересня 2021 року, вночі, була пасажиркою в автомобілі «Mazda 3», яким керувала її подруга ОСОБА_8 . Коли вони їхали по проспекту Миру ОСОБА_8 не впоралася з керуванням та врізалася в автомобіль «ВАЗ 2107», який був припаркований на майданчику, вздовж проїзної частини та в стовбур дерева. В наслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, перебувала на стаціонарному лікуванні в Одеській дитячій клінічній лікарні.
Винуватість обвинуваченої підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
протоколом огляду місці дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фотознімками до нього (а.с.87-91, рапорти виклики поліції 64-76, витяг з ЄРДР - 63), в якому зафіксовані обставини ДТП;
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №191 від 04 вересня 2021 року (а.с.92), відповідно до якого під час огляду у ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено;
посвідченням водія ОСОБА_7 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_3 (а.с.93, поліс страхування - 94);
постановою слідчого про визнання автомобіля «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_3 речовим доказом в кримінальному провадженні (а.с.95, 96- ухвала слідчого судді про арешт транспортного засобу «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_3 );
копією витягу із медичної карти ОСОБА_4 та томограми (а.с.98, 99), в яких зафіксовані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_4 ;
висновком експерта №156 від 23 жовтня 2021 року (а.с.104-105, постанова слідчого 101-102, ухвала слідчого судді 97), згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження:
- чисельні садни обличчя (лоба, перенісся, періорбітально), підшкірна гематома правої тім`яної області, закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку;
- закритий крайовий перелом акроміального (лопаткового) кінця правої ключиці зі зміщенням уламків.
Закритий крайовий перелом акроміального (лопаткового) кінця правої ключиці зі зміщенням уламків за своїм характером і перебігом зазвичай призводить до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Чисельні садни обличчя і підшкірна гематома правої тім`яної області та закрита черепно-мозкова в формі струсу головного мозку, які могли бути утворені одномоментно чи в один короткій проміжок часу, за своїм характером і перебігом зазвичай призводить до розладу здоров`я на строк понад шести днів і не більш трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.3.3. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що вона раніше не судима (а.с.127), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.129), не одружена, студентка - навчається у ОНМУ, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.128)
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди.
Згідно досудової доповіді служби з питань пробації, виправлення обвинуваченої можливе без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі (а.с. 28-29).
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, та вважає, що їй має бути призначене покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З цих самих підстав суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст. 75 КК України вона підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на неї слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які є необхідні і достатні для її виправлення.
Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали.
Згідно пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».
Згідно п.9 Постанови - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на те, що саме обвинувачена ОСОБА_7 на час дорожньо-транспортної пригоди володіла та керувала автомобілем, маючи при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, що відповідає вимогам ст. 126 КУпАП, будь-які позовні вимоги до ОСОБА_6 , власника автомобіля, не підлягають задоволенню.
Крім того, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA 3», номерний знак НОМЕР_3 застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0638354 у АТ «СГ «ТАС» (приватне).
Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000,00 грн, майну 130000,00 грн, Розмір франшизи 0 (нуль) грн 00 коп.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Така саме позиція закріплена в Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 (частина 16 пункт 1).
Тобто, АТ «СГ «ТАС» (приватне) має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування - 260000,00 грн.
Разом із тим, в межах розгляду цієї справи потерпілою та її законним представником не було заявлено клопотання про залучення АТ «СГ «ТАС» (приватне) до участі у справі як цивільного відповідача, а наполягала саме на задоволенні позовних вимог виключно до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , й до АТ «СГ «ТАС» (приватне) цивільного позову не пред`являла. Із врахуванням зазначених положень закону, а також положень цивільного процесуального законодавства, суд був позбавлений можливості залучити АТ «СГ «ТАС» (приватне) в якості цивільного відповідача, а з огляду на права страхової компанії суд залучив її в якості третьої особи.
Доказів розміру позовних вимог в частині матеріальної шкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суду не надали, доказів втрати мобільного телефону не доведена, у зв`язку з чим ці вимоги не підлягають задоволенню.
Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_4 завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілої, пов`язані з пошкодженням обличчя, отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання тимчасових фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.
В момент отримання тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_4 перенесла фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя, вимушена була проходити стаціонарне лікування.
Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Враховуючи, що цивільний позов в частині матеріальної шкоди залишається без задоволення, обов`язок відшкодування моральної шкоди покладаються виключно на обвинувачену ОСОБА_7 .
Таким чином, позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік .
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеській області від 09 вересня 2021 року на автомобіль «MAZDA 3» зняти, автомобіль повернути власнику.
Процесуальні витрати у розмірі 3432,22 грн, пов`язані із залученням експертів (а.с.112, 119, 123), стягнути з обвинуваченої на користь держави.
В решті позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору . Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя