Справа № 591/1057/18
Провадження № 1-кп/591/49/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004838 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, одруженого, не працюючого, судимого: 1) 26 червня 2006 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 70, ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 06 вересня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 29 червня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 70, 71, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України до 7 років 10 місяців позбавлення волі; 30 червня 2021 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , гр-на України, одруженого, не працюючого, судимого: 1) 09 лютого 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 14, 15, 69, 70, ч.ч. 2, 5 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 199 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 14 серпня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 70, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 30 червня 2021 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців;
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 26 грудня 2017 року близько 07.50 год., перебуваючи в районі дитячого садка по вул. Супруна, 12 в м. Суми, маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, з салону автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 викрав жіночу сумку, з мобільним телефоном, двома банківськими картками, гаманцем та грошовими коштами в сумі 500, а всього на суму 4416 гривень, після чого в цей же день з банкомату по пр-ту Т.Шевченка в м. Суми з банківської картки викрав 500 гривень, з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно вчинив його за наведених в обвинуваченні обставин, загалом підтвердивши зазначені обставини.

Потерпіла ОСОБА_5 в показах підтвердила вчинення відносно неї наведеного кримінального правопорушення за вказаних в обвинуваченні обставин, зазначивши також, що викрадене майно було їй повернуто (крім грошей).

Також вина ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується:

-протоколом огляду місця події (т. 4 а.с. 180), під час якого зафіксована обстановка в місці вчинення злочину;

-матеріалами тимчасових доступів по телефонним з`єднанням номеру телефону потерпілої, а також по зняттю коштів з банківської картки ОСОБА_5 з фото особи, що здійснювала зняття коштів з банкомату, яка схожа на ОСОБА_7 (т. 4 а.с. 183-199);

-висновком товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/772е від 26 лютого 2018 року, яким підтверджена вартість викраденого у ОСОБА_5 майна (т. 2 а.с. 202).

Доказове значення для справи протоколу обшуку від 11 січня 2018 року, а також значення для справи вилученого у ОСОБА_7 майна, суду наведено не було (т. 4 а.с. 208).

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_7 наведеного кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями, скоєними повторно, вчинив таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, що належало ОСОБА_5 , тобто вчинив крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що вони 05 січня 2018 року близько 19.15 год., маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , діючи таємно від оточуючих, повторно, за попередньою змовою групою осіб, намагались проникнути до житла - кв. АДРЕСА_3 , але не виконали всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені сторонньою особою та були затримані працівниками поліції.

Дії обвинувачених за цим епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свою вину за цим епізодом не визнали, зазначивши про те, що у вказаний в обвинуваченні час вони проходили повз буд. АДРЕСА_4 , коли ОСОБА_7 запропонував зайти в будинок, оскільки йому потрібно було вжити наркотичні речовини, на що ОСОБА_8 погодився і вони зайшли в той під`їзд, який був відчинений, а також зайшли в тамбур на третьому поверсі, де було світло. Коли були в тамбурі, то підсвічували собі, ОСОБА_7 вжив наркотичні речовини та вони попрямували до виходу з під`їзду. Коли виходили з ліфта, то їх затримали працівники поліції, застосувавши кайданки та викликали слідчо-оперативну групу. Зазначили також, що жодних «відмичок» у них не було.

Оцінюючи докази подані сторонами та вирішуючи питання про доведеність винуватості обвинувачених за цим епізодом, суд виходить з наступних міркувань.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що в січні 2018 року їй зателефонували та повідомили, що з її квартири намагались здійснити крадіжку. Коли вона прибула додому, то помітила, що двері в тамбур були відчинені, а двері в квартиру ні. З квартири нічого не зникло, безладу не було. В під`їзді були працівники поліції, а також були затримані обвинувачені, які перебували на різних поверхах.

Допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , працівники поліції, що прибули на виклик, показали суду, що затримали обвинувачених, коли вони виходили з ліфту, до них застосували кайданки та викликали слідчо-оперативну групу, яка і проводила слідчі дії. Також свідок ОСОБА_10 показав, що дійсно у когось з затриманих був вилучений і шприц.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він та інша особа були понятими, при проведенні якоїсь слідчої дії, під час якої вилучались речі обвинувачених в буд. АДРЕСА_4 (назву слідчої дії не пам`ятає).

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що спостерігала за обвинуваченими через вічко дверей, коли останні перебували в під`їзді буд. АДРЕСА_4 , вони підсвічували ліхтарем на двері сусідньої квартири. Також показала суду, що добре розгледіла обвинувачених, оскільки на поверсі було світло.

Також на підтвердження провини обвинувачених за цим епізодом суду надані стороною обвинувачення наступні докази:

-протокол огляду місця події від 05 січня 2018 року, під час якого вилучено механізм замка з дверей тамбуру до кв. АДРЕСА_5 та механізм замка з дверей в саму наведену квартиру в буд. АДРЕСА_4 (т. 2 а.с. 163);

-висновок експерта № 19/119/6-2/212е від 27 лютого 2018 року, відповідно до якого, до вилученого з дверей наведеної квартири механізму замка вводився сторонній предмет, механізм пошкоджений (але чим саме це вчинено, а також чи був відчинений механізм, експерт не визначив) т. 2 а.с. 169;

-протокол огляду місця події від 05 січня 2018 року (т. 2 а.с. 176), під час якого у обвинуваченого ОСОБА_8 в під`їзді буд. АДРЕСА_4 було вилучено певне майно, в тому числі шприци;

-протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 182), під час якого свідок впізнала в ОСОБА_8 особу, яка 05 січня 2018 року «з метою здійснення крадіжки майна, намагалась проникнути до кв. АДРЕСА_3 »;

-протокол затримання від 06 січня 2018 року ОСОБА_8 , під час особистого обшуку якого було вилучено сумку з предметами, схожими на «відмички» (т. 2 а.с. 186);

-висновок експерта № 19/119/6-2/213е від 14 лютого 2018 року, відповідно до якого циліндричний механізм з двері тамбуру до наведеної квартири, справний, слідів сторонніх предметів не виявлено т. 2 а.с 231;

-протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_12 (т. 4 а.с. 48), під час якого свідок впізнала в ОСОБА_7 особу, яка 05 січня 2018 року «з метою здійснення крадіжки майна, намагалась проникнути до кв. АДРЕСА_3 »;

-протокол огляду місця події від 05 січня 2018 року (т. 4 а.с. 53), під час якого у обвинуваченого ОСОБА_7 в під`їзді буд. АДРЕСА_4 було вилучено певне майно, в тому числі шприци з речовиною бурого кольору;

-протокол затримання від 06 січня 2018 року ОСОБА_7 , під час особистого обшуку у якого нічого не було вилучено (т. 42 а.с. 61);

-висновок судово-психіатричної експертизи № 14 від 18 січня 2021 року, яким підтверджена осудність ОСОБА_8 (т. 6 а.с. 183).

По-перше, слід зауважити про те, що інкримінований в провину обвинуваченим за цим епізодом склад кримінального правопорушення, характеризується матеріальною складовою, що передбачає безумовну доведеність стороною обвинувачення того, яке саме майно було викрадено (чи була спроба викрадення) та його вартість. Проте, жоден з наведених доказів такої інформації не містить.
По-друге, доведенню в цій ситуації підлягає умисел у обвинувачених, спрямований саме на проникнення до житла з метою викрадення якогось майна особи, про що може свідчити відсутність у обвинувачених переконливих підстав для перебування в зазначеному в обвинуваченні місці події.

Водночас, стороною обвинувачення не спростовано показань обвинувачених в тій частині, що вони перебували в під`їзді буд. АДРЕСА_4 з метою вживання наркотичних речових.

Натомість з наданих протоколів оглядів, наведених вище, вбачається, що при затриманні у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були виявлені та вилучені шприци, в тому числі з речовиною бурого кольору, що не виключає поза розумним сумнівом саме зазначеної ними мети їх перебування в під`їзді.

На підтвердження позиції обвинувачених в цій частині говорять і надані стороною захисту докази, зокрема, медична довідка з СІЗО, з якої вбачається, що ОСОБА_7 в 2019 році (після подій описаних в обвинуваченні) призначався курс лікування внаслідок вживання опіоїдів, а також медична довідка з Конотопської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_7 в 2010 році перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом опійна наркоманія (т. 7 а.с. 53-55).

До показань свідка ОСОБА_12 суд відноситься критично, з огляду на певну їх суперечливість, оскільки у суду викликає сумніви можливість впізнання обвинувачених, характеристика та детальний опис їх дій біля дверей потерпілої, шляхом спостереження лише через дверне вічко (суперечливість показань полягає в тому, що з одного боку свідок повідомила, що змогла визначити дії обвинувачених, через добре освітлення в тамбурі, а з іншого боку, не заперечила, що вони підсвічували ліхтарем, а характеристика їх дій є нічим іншим ніж її суб`єктивним припущенням).

В-третє, жоден з наведених доказів не підтверджує саме тих обставин, що злам механізму замка дверей та відмикання одного з замків інших дверей до помешкання потерпілої було вчинено саме обвинуваченими або за допомогою якихось з виявлених у них предметів.

До того ж, суперечливо виглядають в цьому контексті і подані докази, зокрема, протоколи оглядів виявлених у обвинувачених на місці речей, оформлені протоколами оглядів (т. 2 а.с. 176, т. 4 а.с. 53) та протокол затримання ОСОБА_8 , оскільки з невідомих та непояснених суду причини, чомусь на місці події не були виявлені у останнього при безпосередньому затриманні предмети, схожі на «відмички», а чомусь вони були виявлені при його особистому обшуку в відділку поліції при оформленні затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Отже, як зазначено вище, подані прокурором докази, лише підтверджують факт перебування в вечірній час обвинувачених в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , наявність у них певних предметів та речей, віднесення яких до засобів зламу є суто непідтвердженим припущенням органу досудового розслідування, яким не спростовано вірогідну та підтверджену версію перебування згаданих осіб в місці події, так само як і жодним доказом не підтверджено спроби проникнення до житла потерпілої ними.

Інших доказів стороною обвинувачення подано не було, відтак, оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши що достатніми та беззаперечними доказами не було доведено вчинення обвинуваченими замаху на крадіжку з квартири ОСОБА_4 , врахувавши відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України необхідність тлумачення всіх сумнівів на користь обвинувачених, суд приходить висновку про те, що прокурором не доведено вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення за цим фактом, в якому вони обвинувачуються, тому за приписами п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України вони підлягають виправданню.

Пом`якшуючими покарання обставинами ОСОБА_7 суд вважає щире каяття, часткове повернення викраденого майна.

Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_7 суду не наведено.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, одружений, має неповнолітню дитину на утриманні, має вади здоров`я.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи викладене та негативні дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, вік обвинуваченого, вчинення злочину неодноразово судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише з призначенням покарання у виді позбавлення волі, що сприятиме досягненню мети кримінального провадження.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертного дослідження по епізоду відносно ОСОБА_5 , належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , а процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень за епізодом відносно ОСОБА_4 слід віднести на рахунок держави.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу суд не вбачає, з огляду на його перебування під вартою по іншій справі, а застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави слід скасувати, оскільки в подальшому його застосуванні відпала потреба.
На підставі ст.ст. 70, 72, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 174, 368, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнати невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати їх.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Згідно вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_7 засуджується цим вироком та засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 25 січня 2022 року та, згідно вимог ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення по цій справі, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, та покарання за попереднім вироком: з 17 серпня 2017 року по 14 грудня 2017 року включно, з 05 січня 2018 року по 04 травня 2018 року включно, з 15 листопада 2018 року по 27 квітня 2020 року включно, з 05 серпня 2020 року по 30 жовтня 2020 року включно та вважати повністю відбутим призначене покарання за цим вироком.

Речові докази:
-предмети, документи, картки, гроші та речі, вилучені під час огляду місця події 05 січня 2018 року у ОСОБА_8 та які перебувають на зберіганні в Сумському РУП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_8 , зі скасуванням накладеного на це майно арешту від 10 січня 2018 року, крім шприців, води для ін`єкцій та пігулок, які знищити;
-предмети, документи, картки, гроші та речі, вилучені під час огляду місця події 05 січня 2018 року у ОСОБА_7 та які перебувають на зберіганні в Сумському РУП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_7 , зі скасуванням накладеного на це майно арешту від 12 січня 2018 року, крім шприців (один з речовиною бурого кольору) та голок, які знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження № 19/119/9-3/772е в сумі 429 гривень, а інші процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави скасувати, а внесену заставу в розмірі 52860 гривень (довідка ТУ ДСА України в Сумській області № 04-609/18 від 05 квітня 2018 року) повернути ОСОБА_13 .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1