Справа № 487/7955/20
Провадження № 1-кп/487/476/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі: прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0001229 від 11.04.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, маючого середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 09.04.2020 року біля 17 00 год., діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , умисно завдав удар в область лівого ока потерпілому ОСОБА_4 . Внаслідок вказаних дій у потерпілого ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №98-К від 11.11.2020 року у ОСОБА_4 мало місце пошкодження (об`єктивно підтверджене) у вигляді гематоми (синця) в області лівого ока, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Кримінальний кодекс «Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

1. Умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.»

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, зазначив що є не винуватим та пояснив суду, що він 09.04.2020 року, після дзвінка матері, підійшов до будинку ОСОБА_4 та знаходячись на вулиці біля воріт, покликав останнього, з метою з`ясування причин того, що останній розкидав землю по дорозі. ОСОБА_4 вийшов на вулицю, тримаючи в руках лопату, та почав поводити себе агресивно, намагаючись завдати йому удар. ОСОБА_6 перехопив двома руками лопату, та намагався відібрати її у ОСОБА_4 , при цьому металева частина лопати знаходилася внизу. В якийсь момент ОСОБА_6 відпустив лопату, ОСОБА_4 потягнув її на себе та держаком випадково наніс собі удар в обличчя. Після чого почав бігати по вулиці, тримаючи в руках лопату, бити ногами по воротах будинку батьків ОСОБА_6 , та далі відбулася словесна суперечка. Після цього конфлікт закінчився. Просив суд виправдати себе.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Проте, не дивлячись на не визнання вини ОСОБА_6 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні в судовому засіданні, доведена такими дослідженими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який зазначив, що 09.04.2020 року біля 15-00 год. працював на вулиці біля паркану будинку за адресою проживання, а саме відкидав ґрунт від паркану на дорогу. Біля 17-00 год. зайшов до будинку набрати воду та почув удар по воротам та хвіртці, в цей час до будинку зайшла дружина ОСОБА_8 та вони разом вийшли на подвір`я, де побачили відкриту хвіртку на вулицю та розбиту статую орла. Вийшовши на вулицю побачив ОСОБА_6 із лопатою в руках, який агресивно кликав його на розмову. Підійшовши до ОСОБА_6 запитав, що сталось та на слова останнього повернувся від нього в сторону відкинутого ґрунту. В цей час відчув два удари по спині, які наносились обвинуваченим лопатою та один удар в область лівої частини голови. Зазначив, що після першого удару почав втрачати свідомість та падати. Після не значного часу, підвівся, пішов до двору взяв лопату з метою самозахисту та в них з ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з приводу відкинутого ґрунту. Після події викликали поліцію. Також зазначив, що після удару у нього в області лівого ока утворився синець.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка показала суду, що 09.04.2020 року у другій половині дня вона працювала на городі, в цей час її чоловік ОСОБА_4 працював на вулиці біля паркану будинку за адресою проживання, а саме відкидав ґрунт від паркану на дорогу. Біля 17-00 год. вона почула гуркіт та удари по вхідній хвіртці та воротам, у зв`язку із чим зайшла до будинку, де запитала чоловіка, що сталось. Вийшовши з будинку побачила відкриту хвіртку на вулицю та розбиту статую орла, що прикрашала паркан. Коли вийшла на вулицю за чоловіком побачила ОСОБА_6 із лопатою в руках, який агресивно кликав потерпілого на розмову. На запитання ОСОБА_4 , що сталось, ОСОБА_6 почав погрожувати та показав у бік відкинутого ґрунту. Після чого ОСОБА_4 повернувся і в цей час ОСОБА_6 наніс удари металевою частиною лопати по спині два рази та один удар в область лівої частини голови. Зазначила, що після ударів ОСОБА_4 втратив свідомість та впав. Після не значного часу її чоловік підвівся, пішов до двору, взяв лопату з метою самозахисту та в них з ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з приводу відкинутого ґрунту. Після події викликали поліцію. Також зазначила, що після удару в ОСОБА_4 в області лівого ока утворився синець та додала, що перед тим як вона намагалась зняти подію на телефон, ОСОБА_6 відкинув лопату, яку до цього тримав у руках в сторону.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав суду, що безпосереднім свідком події, що сталася 09.04.2020 року на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 він не був, а має інформацію зі слів потерпілого та його дружини. При цьому додав, що 10.04.2020 року на прохання ОСОБА_4 відвести його до лікарні, прибув до останнього до дому, де побачив побите майно та самого ОСОБА_4 , який почував себе погано та мав синець в області лівого ока. Цього ж дня свідок відвіз потерпілого до лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала суду, що являється сусідкою ОСОБА_4 та батьків ОСОБА_6 09.04.2020 року виносила сміття та в цей час почула гуркіт біля двору сусіда ОСОБА_4 . Коли підійшла подивитись до будинку АДРЕСА_3 , побачила як біля двору сусіда навпроти ОСОБА_4 стояв ОСОБА_6 із лопатою та вони про щось сперечались. ОСОБА_6 щось сказав ОСОБА_4 на що останній обернувся і в цей момент ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 металевою частиною лопати два удари в область спини, від чого останній почав падати. Удар в область обличчя вона не бачила.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2020 року з рапортом, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 повідомив про інцидент який стався 09.04.2022 року о 17-00 год. біля будинку №17, який розташований за адресою: м. Миколаїв, Велика Корениха по вул. Антична. (а.с.176-177)

Витягами з ЄРДР від 11.04.2020 року згідно якого у реєстрі зареєстровано заяву ОСОБА_4 по факту нанесення останньому тілесних ушкоджень 09.04.2020 року о 17-00 год. біля будинку №17, який розташований за адресою: м. Миколаїв, Велика Корениха по вул. Антична (а.с.89)

Клопотанням про дозвіл та тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю від 12.05.2020 року, згідно якого слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 просив суд надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні КНП ММР Міська лікарня швидкої Медичної допомоги. (а.с.98-99)

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року про задоволення клопотанням про дозвіл та тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю від 12.05.2020 року. (а.с.100-101)

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 15.05.2020 року з описом та додатками, згідно яких на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року були вилучені копії документів, що перебували в володінні КНП ММР Міська лікарня швидкої Медичної допомоги, які містять інформацію щодо звернення ОСОБА_4 до медичної установи за отриманням медичної допомоги. Під час доступу отримано світлокопії журналу № 12, CD-R диск із рентгенівськими знімками потерпілого ОСОБА_4 , заключення лікаря рентген кабінету, світлокопію журналу № 13.( а.с.102-112).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2020 року з додатком (відеозаписом) під час якого потерпілий ОСОБА_4 розповів про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, а саме як 09.04.2020 року біля 17-00 год. ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 завдавав йому тілесні ушкодження лопатою. (а.с.117-123)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2020 року з додатком (відеозаписом) під час якого свідок ОСОБА_8 розповіла про вчинене відносно потерпілого ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, а саме як 09.04.2020 року біля 17-00 год. ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 завдавав тілесні ушкодження лопатою потерпілому. (а.с.191-197)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2020 року з додатком (відеозаписом), під час якого свідок ОСОБА_10 розповіла про вчинене відносно потерпілого ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, а саме як 09.04.2020 року біля 17-00 год. ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , завдавав тілесні ушкодження лопатою потерпілому. (а.с.198-203)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2020 року з додатком (відеозаписом) під час якого обвинувачений ОСОБА_6 розповів про подію, що відбулася 09.04.2020 року біля 17-00 год. на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , а саме як ОСОБА_4 спровокував конфлікт та під час якого намагався нанести ОСОБА_6 тілесних ушкоджень лопатою та випадково отримав тілесне ушкодження в область лівого ока з власної вини. (а.с.127-135)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2020 року з додатком (відеозаписом) під час якого потерпілий ОСОБА_4 розповів про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, а саме як 09.04.2020 року біля 17-00 год. ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , завдавав йому тілесні ушкодження лопатою. (а.с.137-146)

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 від 13.04.2020 року про призначення судово медичної експертизи по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0001229.(а.с.95)

Висновком судово медичної експертизи № 438 від 14.04.2021 року (експертизу закінчено 27.04.2020 року), проведеної на виконання постанови слідчого від 13.04.2020 року, згідно якої зокрема встановлено, що у ОСОБА_4 мало місце тілесне пошкодження у вигляді синця в лівій параорбітальній ділянці. Дане тілесне пошкодження утворилось від однієї ударної дії тупого твердого предмета, яким могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля 5-ти діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дане пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення даного тілесного пошкодження при падінні тіла з положення стоячі на площину як з прискоренням так і без такого малоймовірно. (а.с.96-97)

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 від 11.10.2020 року про призначення додаткової судово медичної експертизи по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0001229.(а.с.184-185)

Висновком додаткової судово медичної експертизи № 1268 від 13.10.2021 року (експертизу закінчено 23.10.2020 року), проведеної на виконання постанови слідчого від 11.10.2020 року, згідно якої зокрема встановлено, що у ОСОБА_4 мало зокрема місце тілесні пошкодження у вигляді переламу лівої виличної дуги, параорбітальної гематоми зліва. Дані тілесні пошкодження могли утворитись при ударної дії тупими твердими предметами в ділянку обличчя зліва. Виникнення їх, як вказано потерпілим в умовах проведення слідчого експерименту від 25.09.2020 року при ударі в скроневу ділянку металевою частиною лопати не відповідає механізму їх утворення, а відповідає умовам проведення слідчого експерименту від 24.09.2020 року, як вказано підозрюваним, тобто при ударі держаком лопати в ділянку правого ока. (а.с.187-190)

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 10.11.2020 року про призначення комісійної судово медичної експертизи по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0001229.(а.с.204-206)

Висновком комісійної судово медичної експертизи № 98-К від 11.11.2021 року (експертизу закінчено 30.11.2020 року), проведеної на виконання постанови слідчого від 10.11.2020 року, згідно якої зокрема встановлено, що у ОСОБА_4 мало місце пошкодження (об`єктивно підтверджене) у вигляді гематоми (синця) в області лівого ока. Дане пошкодження могло утворитися від дії тупого твердого предмета. Дане пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення даного пошкодження в термін, який зазначений в постанові (09.04.2020) не виключається. Утворення гематоми в результаті удару металевою частиною совкової лопати (за певних умов) не виключається. Утворення гематоми в результаті удару держаком лопати не виключається. З урахуванням характеру та локалізації гематоми - це пошкодження утворилося в результаті однієї травматичної дії. Локалізація ушкодження свідчить про те, що в момент удару голова потерпілого могла бути звернена до нападнику передньою або лівою частиною. Утворення гематоми в результаті падіння з положення стоячи на площину - виключається. (а.с.208-214)

Відтвореним відеозаписом з мобільного телефону ОСОБА_6 записаним ним 09.04.2020 року на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 , та наданим стороною захисту, на якому зафіксовано події після отримання потерпілим тілесних ушкоджень, а саме словесна суперечка між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , де також чітко зафіксовано синець в області лівого ока потерпілого. (а.с.240)

Узагальнюючий висновок.
Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінального проступку, викладеного у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Посилання сторони захисту на те, що пояснення потерпілого ОСОБА_4 , його дружини свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 спростовуються доказами сторони обвинувачення, а саме протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 24.09.2020 року, протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 від 25.09.2020 року, висновком експерта № 1268 від 23.10.2020 року про проведення додаткової судово-медичної експертизи та медичними документами, що відповідно підтверджує невинуватість ОСОБА_6 , суд вважає безпідставними, оскільки стороною обвинувачення ОСОБА_6 не інкриміновано «нанесення тілесних ушкоджень у вигляді перелому лівої виличної дуги та у вигляді переломів 8, 9, 10 ребер потерпілого» зокрема наявність яких та механізм нанесення яких перевірявся висновком експерта № 1268 від 23.10.2020 року з відповідними слідчими експериментами та медичними документами.

Крім того, усі докази в їх сукупності показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, в сукупності із іншими дослідженими доказами спростовують посилання сторони захисту, щодо невинуватості ОСОБА_6 .

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд розцінює, як спосіб захисту та бажання уникнути покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним проступку, особу обвинуваченого, який за характеристикою до адміністративної та іншої відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебуває, не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують або пом`якшують показання судом не встановлено, та стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено.

Враховуючи вищевикладені обставини, думку потерпілої сторони, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому у виді штрафу бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень щодо призначення такого виду покарання.

Вказане покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередить вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Представником цивільного позивача, адвокатом ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_4 , було подано позовну заяву про відшкодування майнової і моральної шкоди. Просять стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в загальному розмірі 41044,89 грн., що складається зокрема з пошкодженого майна, витрат пов`язаних із відновленням пошкодженого майна та витрат пов`язаних із лікуванням та поїздками, а саме: розбитих скульптур двох кам`яних орлів ручної роботи, які прикрашали цегляні стовпи забору загальною вартістю 25000,00 грн., зламаного пристрою домофону вартістю 6670,00 грн., за установку якого необхідно сплатити 500,00 грн., зірваної пломби електролічильника через, що АТ «Миколаївобленерго» необхідно сплатити 450,89 грн., зламаного електрозамку хвіртки забору, на заміну якого необхідно витрати 750,00 грн. та 500,00 грн. установки замку, витрати на друк та ксерокопії документів на суму 296,00 грн., витрат на лікування в розмірі 3458,00 грн. та витрати на поїздки на загальну суму 3420,00 грн. Також просять стягнути спричинено моральну шкода в розмірі 100000,00 грн.

Від сторони відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

В судових дебатах сторона позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Сторона відповідача в судових дебатах заперечила проти задоволення позову, при цьому представником відповідача зачитано та надано судові дебати згідно яких позовні вимоги являються безпідставними через невинуватість ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні. Крім того окремо зазначено, що вимоги сторони позивача в частині, що стосуються розбитих скульптур двох кам`яних орлів ручної роботи, зламаного пристрою домофону, зірваної пломби електролічильника, зламаного електрозамку хвіртки забору, витрати на друк та ксерокопії документів, а також витрати на пересування не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами. В частині стягнення витрат на лікування письмові судові дебати заперечень не містять.

Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи той факт, що судом під час розгляду справи в межах пред`явленого обвинувачення встановлено факт нанесення потерпілому легкого тілесного ушкодження, а саме умисного удару в область лівого ока потерпілого та стороною обвинувачення і потерпілою стороною не надано жодного належного та допустимого доказу того, що вищевказані дії ОСОБА_6 призвели до пошкодження майна. Вимоги щодо відшкодування розбитих скульптур двох кам`яних орлів ручної роботи, які прикрашали цегляні стовпи забору загальною вартістю 25000,00 грн. (а.с.41-43), зламаного пристрою домофону вартістю 6670,00 грн., за установку якого необхідно сплатити 500,00 грн. (а.с.45-46, 55), зірваної пломби електролічильника через, що АТ «Миколаївобленерго» необхідно сплатити 450,89 грн. (а.с.48-51, 56), зламаного електрозамку хвіртки забору на заміну якого необхідно витрати 750,00 грн. та 500,00 грн. установки замку (а.с.44), витрати на друк та ксерокопії документів на суму 296,00 грн.(а.с.40) є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення витрат на лікування (придбання ліків та обстеження), суд вважає їх доведеними належними доказами, а саме направленнями, рецептами лікаря (а.с.38-39, а.с.106-110) та фіскальними чеками на придбання ліків та обстеження в період з 15.04.2020 року по 16.04.2020 року на суму 3458,15 грн.(а.с.36-37) тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, стороною відповідача не зазначено жодних спростувань щодо вказаних вимог сторони позивача.

Відносно стягнення витрат на поїздки на загальну суму 3420,00 грн. то суд зазначає, що стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу того що дії ОСОБА_6 призвели до таких затрат, крім того, «Розрахунок бензину та оплати поїздок в лікарню, райвідділ Заводського району, на консультації адвоката» (а.с.32-35), написаний власноруч стороною позивача не може прийнятий судом як належний та допустимий доказ, оскільки в підтвердження розрахунку не надано доказів витрат (фіскальних чеків, квитків, тощо…) тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 3, 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

При розв`язанні цивільних позовів потерпілих суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає, що незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого суд виходить із меж заявлених вимог та враховує, що внаслідок протиправних дій останнього потерпілому заподіяна легкі тілесні ушкодження, внаслідок якої потерпілий зазнав моральних страждань. При цьому, суд також враховує те, що для останнього завдання обвинуваченим моральної шкоди, як наслідок стала зміна життєвого циклу, що підвищило внутрішнє емоційне напруження, знизило його емоційну стійкість та призвело до душевних переживань, які порушили звичайне функціонування потерпілого як особистості та вимагало додаткових зусиль для продовження звичайної життєдіяльності.

З огляду на викладене, виваженим і справедливим розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд оцінює в сумі 3000,00 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Речові докази по справі, визнані такими згідно постанов слідчого від 26.09.2020 року (а.с.147-148), а саме оптичний компакт диск формату DVD-R (№29F3) та компакт диск формату CD-R (№07041814) із наявними на них відомостями зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався та до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст.100, 127, 128, 349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3458 (три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Речові докази по справі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Дата складання вироку 02.12.2021 року.

Суддя ОСОБА_1