Дата документу 04.10.2021 Справа № 335/6788/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/960/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/6788/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 5 107 500 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрюваний та його захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , якому 28 серпня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.364 КК злочину.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим ризиків, на які останній посилається у клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшла до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали їй підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінила в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, вказавши на недоведеність ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Посилання сторони обвинувачення на факти неявки ОСОБА_7 на виклики останнього до органу досудового розслідування для участі у проведенні слідчих дій в якості підозрюваного у кримінальному провадженні, через що його було оголошено у розшук, колегія суддів визнає безпідставними та необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Частиною 1 ст. 278 КПК, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми випливає, що письмове повідомлення про підозру слідчий або прокурор повинні вручати безпосередньо тій особі, яка зазначена в повідомленні.

У разі неможливості безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру зазначеній у ньому особі, слідчий або прокурор повинні використовувати інші способи, передбачені КПК для вручення повідомлень.

28.08.2017 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК.

При цьому не вживаючи заходів до виклику ОСОБА_7 для вручення йому підозри, стороною обвинувачення вказане повідомлення про підозру направлено поштою 29.08.2017 року за місцем проживання та роботи ОСОБА_7 , відомості про отримання цього повідомлення про підозру в матеріалах клопотання відсутні.

05.09.2017 підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 281 КПК оголошено у розшук.

06.10.2017 року за місцем проживання підозрюваного стороною обвинувачення повторно направлено повідомлення про підозру, дані про вручення в матеріалах клопотання відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, органу досудового розслідування 29.08.2017 року стало відомо, що ОСОБА_7 перетнув кордон України через пункт пропуску Гоптівка на автомобілі, про що свідчить відповідь УІАЗ ГУНП в Запорізькій області від 29.08.2017 року № 310189 (на запит слідчого від 16.08.2017 року №60/6-11788/17) та до цього часу на територію України не повертався, про що свідчать пояснення захисника в судовому засіданні та лист Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області від 22.01.2021 року.

Отже, володіючи інформацією про відсутність ОСОБА_7 на території України, а відповідно і за місцем свого проживання, слідчий у кримінальному провадженні за погодженням з прокурором склав повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, яку надіслав 29.08.2017 року поштовим відправленням на адресу останнього по АДРЕСА_1 .

Вказану обставину прокурор не спростував в судовому засіданні.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_7 покинув межі України до оголошення йому підозри, до матеріалів клопотання не додано будь-яких даних про направлення повідомлення про підозру шляхом використання міжнародної правової допомоги.

Окрім цього, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 викликався слідчим або прокурором для проведення слідчих та процесуальних дій.

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 на час розгляду слідчим суддею клопотання перебуває у міжнародному розшуку.

У розумінні ч.6 ст.193 КПК, підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку, що повинно підтверджуватися відповідною інформацією.

В матеріалах справи відсутня інформація про те, що до обліків Генерального секретаріату Інтерполу унесено клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_7 .

При цьому, винесена слідчим 29.03.2021 року постанова про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, сама по собі, без підтвердження даних, про оголошення його в міжнародний розшук, не є свідченням оголошення особи в міжнародний розшук.

Доводи апеляційної скарги прокурора про можливість впливу ОСОБА_7 на свідків по даному кримінальному провадженню нічим не підтверджені та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки матеріли провадження не містять відомості про те, які особи на даний час не допитані в якості свідків, як відсутні і відомості про значення для кримінального провадження обставин, які таким особам відомі.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не працює, оскільки є пенсіонером, має стійкі соціальні зв`язки, переніс операції із встановлення кардіостимулятора та по заміні двох тазостегнових суглобів, а тому посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду не знайшли свого підтвердження.

Відомостей про здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків чи перешкоджання кримінальному правопорушенню після відмови у задоволені клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не надано.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать на користь прийнятого слідчим суддею рішення.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4