Дата документу 09.12.2021 Справа № 333/7432/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/7432/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1612/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена:
11 листопада 2014 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
01 жовтня 2015 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;
19 квітня 2016 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Запоріжжя від 01 жовтня 2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 2 місяці;
07 вересня 2016 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 квітня 2016 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;
29 жовтня 2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
04 січня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
08 листопада 2019 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70, ст. 71 КК України засуджена до 3 років 2 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачена ОСОБА_6 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.71 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2019 року у справі № 331/972/19 - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з дня її фактичного затримання, в порядку виконання вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2019 року у справі №331/972/19, тобто з 09 квітня 2021 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в строк призначеного покарання зараховано обвинуваченій ОСОБА_6 строк її попереднього ув`язнення за період з 23 грудня 2019 року по 08 квітня 2020 року та з 22 квітня 2021 року до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили залишено без змін.
У задоволенні цивільного позову ТОВ «РУШ» до ОСОБА_6 про стягнення 1 025,52 грн майнової шкоди відмовлено.
Вирішена доля речових доказів.

Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року виправлено описку в оскаржуваному вироку в частині визначення початку строку відбування покарання та зазначено, що цей строк відраховується з дня фактичного затримання обвинуваченої, в порядку виконання вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2019 року, тобто з 09 квітня 2021 року.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить зарахувати їй строк покарання за умовним терміном від 04 січня 2019 року за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя, відбутий до набрання законної сили вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2019 року, в термін за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2021 року.

Згідно з вироком суду, в період часу з 12 години 49 хвилин по 12 годину 55 хвилин 29 листопада 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у торговому залі магазину «Ева», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чумаченко, буд.34, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з торгівельних полиць зазначеного магазину, таємно, повторно викрала належне ТОВ «РУШ» майно, сховавши товар під поділ спідниці, а саме:
- жіночу парфумовану воду «Жан Марко Вентурі Вумен» 100 мл, у кількості 1 штуки, вартістю 959 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ);
- фарбу універсальну для усіх типів виробів, безбарвна «Дівідік» у кількості 1 штук, вартістю 66 гривень 32 копійки (без урахування ПДВ), чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1025 гривень 52 копійки (без урахування ПДВ).
Далі, достовірно знаючи про те, що при ній знаходяться вищевказані речі, ОСОБА_6 пройшла через касову зону магазину, не сплативши за вищевказану продукцію, таким чином таємно викрала майно. В подальшому покинула місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном та отримала реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, чим спричинила матеріальних збитків ТОВ «РУШ» на загальну суму 1025 гривень 52 копійки (без урахування ПДВ).

Заслухавши доповідь судді; обвинувачену, яка змінила вимоги апеляційної скарги та просила пом`якшити призначене їй покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої і просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги з урахуванням заявлених до неї змін, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченої.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про суворість призначеного покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за аналогічні злочини.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченої, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останній покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Також, суд правомірно призначив остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі положень ст.71 КК України, частково (лише один місяць) приєднавши до призначеного покарання невідбуте ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком.
З огляду на викладене, підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.
Обставини, на які посилається обвинувачена, фактично були враховані судом при призначенні покарання.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, призначене обвинуваченій покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів, призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.
Окрім того, судом першої інстанції відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, зараховано обвинуваченій ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк її попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2021 року, щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той самий строк,- з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4