В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м.Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000367 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Ужгород, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження.
Органом досудового розслідування встановлено, що 23 жовтня 2021 року близько 17:30 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла громадянці ОСОБА_4 тілесні ушкодження шляхом удару головою гр. ОСОБА_4 об ворота, в подальшому гр. ОСОБА_3 не припиняючи злочинний умисел нанесла гр. ОСОБА_4 ще один удар долонею правої руки по обличчю.

При цьому органом досудового розслідування з`ясовано, що на момент судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тілі гр. ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин лівої щічної ділянки; синців на шкірних покривах тильної та долонної поверхні 4-го пальця лівої кисті, передньо-внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу. Вищеописані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 23.10.2021 року. Згідно даних консультації спеціалістів, в неї виявлено: ЗЧМТ струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, ретенційна кіста лівої гайморової пазухи, гіпертонічна хвороба 1 ст. Діагнози «Ретенційна кіста лівої гайморової пазухи. Гіпертонічна хвороба І ст.» не пов`язані з травмою, а є хронічними хворобами, які при остаточному визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень згідно п.4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, до уваги не приймаються. Тілесне ушкодження у вигляді «ЗЧМТ. Струсу головного мозку» потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів але не більше як три тижні/21 день і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої щічної ділянки; синців на шкірних покривах тильної та долонної поверхні 4-го пальця лівої кисті, передньо внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Не виключена можливість виникнення тілесного ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах передньо-внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту на підлегле тверде покритття як після надання тілу прискорення так і без нього.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Положеннями ч. 2 та ч.3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України; згідна та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні. Крім того, їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачена ОСОБА_3 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у умисному легкому тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.
Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинений умисно, пов`язаний із застосуванням насильства, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, в склад її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_6 , 1984 р.н., сини ОСОБА_7 , 2002 р.н., ОСОБА_8 , 2009 р.н., ОСОБА_9 , 2014 р.н. та дочка ОСОБА_10 , 2012 р.н., з боку сусідів та односельчан заяв та скарг на неї в сільську раду не поступало, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченої запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 50,125 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1