Справа № 450/353/21 Провадження № 1-кс/450/789/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чірчік Ташкентської області, Узбекистан, узбек, громадянина України, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив:

Слідчим відділом ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000054 від 31.01.2021 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Суб`єкт звернення просить постановити ухвалу про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чірчік Ташкентської області, Узбекистан, узбек, громадянина України, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подане клопотання обгрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 30.01.2021, близько 23:30 год., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи на території стоянки транспортних засобів, розташованої на території готелю «Відень», що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вулиця Яворівська, 4, де був припаркований транспортний засіб автомобіль марки «Kia Cerato» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 147 283,67 гривень, що належить на праві власності ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння даним автомобілем для подальшого використання його у власних цілях, з корисливих мотивів, без дозволу власника транспортного засобу ОСОБА_8 , маючи ключ запалення від вказаного транспортного засобу, за допомогою останнього привів у рух вказаний автомобіль, після чого виїхав з території автостоянки у невідомому напрямку. В подальшому 31.01.2021 о 06:00 год. вказаний автомобіль був виявлений працівниками поліції поблизу АЗС «Шелл» у с. Великі Грибовичі Жовківського району Львівської області.

Таким чином, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чірчік Ташкентської області, Узбекистан, узбек, громадянин України, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Викладені вище фактичні обставини орган досудового розслідування підтверджує матеріалами кримінального провадження в їх єдності та сукупності. Зазначає у клопотанні, що тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

26.02.2021 та 12.03.2021 ОСОБА_5 скеровано за місцем його проживання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Так, ОСОБА_5 05.03.2021, 08.03.2021, 12.03.2021, 18.03.2021 не прибув на виклики до слідчого вiддiлу поліції №6, що підтверджується повістками про виклик до слідчого.

Тому в органу досудового розслідування є обгрунтованi та достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується вiд органiв слiдства та його мiсце знаходження під час досудового розслiдування не встановлено.

12.03.2021 слідчим слідчого ВП №6 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 за погодженням із процесуальним прокурором винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_5 .

18.10.2021 року слідчим СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , з погодженням прокурора скеровано до Пустомитівського районного суду Львівської області клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.10.2021 року клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , задоволено та надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

07.12.2021 року місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та його затримано ОГУ СКП Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області.

08.12.2021 року розшукуваний підозрюваний ОСОБА_5 був переданий працівниками поліції Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області працівникам поліції ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області. У зв`язку із завершенням 36-годинного терміну його затримання з метою доставки до суду, підозрюваному ОСОБА_5 було запропоновано прослідувати до Пустомитівського районного суду Львівської області та ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для з`ясування всіх обставин даного кримінального правопорушення.

09.12.2021 року слідчим СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000054 від 31.01.2021 року.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, безробітний, без постійного місця проживання, а отже, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто представляє загрозу для суспільства, орган досудового розслідування приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання вказаним ризикам, орган досудового розслідування просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити, з підстав наведених у ньому. Зазначили, що на даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому вважають, що застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, просили відмовити в його задоволенні, а у випадку, якщо слідчий суддя дійде до переконання про необхідність обрання запобіжного заходу, просили застосувати менш суворий запобіжний захід. Захисник вказав, що підозра є необґрунтована, підозрюваний жодним чином не ухилявся та не переховувався від органів досудового розслідування, весь цей час ОСОБА_5 проживав за місцем його реєстрації, жодних повідомлень про виклики до слідчого ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області йому не надходило, підтверджуючих документів про скерування викликів орган досудового розслідування не надав. Жодних допустимих та належних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення орган досудового розслідування не здобув та суду представив. Останній, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та маму пенсійного віку, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Також органом досудового розслідування не зібрано характеризуючи даних, які б негативно характеризували ОСОБА_5 , останній немає судимостей, а тому вважає, що запобігти можливим ризикам, про які стверджує орган досудового розслідування, може менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, та перевіривши додані до клопотання матеріали вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо останнього менш суворий запобіжний захід, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Застосування запобіжного заходу судом здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати суд при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодіння транспортним засобом вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відповідальність за яке передбачена позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжких злочинів.

Встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюваний ОСОБА_5 , розлучений, однак має на утриманні двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_9 , 2011 року народження та доньку ОСОБА_10 , 2013 року народження. Також на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться його мати, ОСОБА_11 , 1957 року народження, яка є пенсійного віку, та з якою останній проживає за місцем його реєстрації.

Згідно довідки, виданої старостою смт. Новоолексіївка виконавчого комітету Генічеської міської ради від 26.02.2021 року№28, підозрюваний ОСОБА_5 за час проживання на території селища характеризується посередньо. Розлучений, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, спиртними напоями не зловживає. Скарг від сусідів не надходило. На обліку в громадському пункті охорони правопорядку не значиться.

Органом досудового розслідування не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами фактів, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (дане кримінальне правопорушення вчинене ще 30.01.2021 року та з часу його вчинення пройшло більше 10 місяців); чи будь яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Встановлені слідчим суддею обставини також не дають підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, та не доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, вказаних у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, на думку слідчого судді, запобіжний захід у виді взяття під варту є занадто суворим, оскільки наявність ризиків слідством не доведена, так як підозрюваний не чинив опору правоохоронним органам під час затримання, зобов`язався самостійно та своєчасно з`являтися на вимогу суду, та зобов`язується сприяти слідству, що гарантує його присутність та виконання вимог досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Враховуючи зазначені вище обставини, приходжу до висновку, що слідчим не доведено перед судом, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки такий буде достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України із сторони підозрюваного.

Судом встановлено, що у відповідності із ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи особливості вказаного запобіжного заходу, особу підозрюваного, який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, однак має постійне фактичне місце проживання, та соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що такий буде достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 ,- відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чірчік Ташкентської області, Узбекистан, узбек, громадянина України, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту у період з 22:00 год. до 06:00 год. строком на два місяці, тобто до 10 лютого 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год.;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та Генічеський районний відділ ГУНП в Херсонській області.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1