Провадження № 1-кп/161/226/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 25.04.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Луцьк Волинської області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, несудимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_3 наприкінці листопада 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, під приводом легалізації та перереєстрації транспортного засобу марки «Фольцваген Гольф 4», червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1 номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_2 , 1999 року випуску, вартістю 2 500 доларів США, знаходячись на паркувальному майданчику неподалік ТЦ «Варшавський», що в м. Луцьку по вул. Конякіна, 30, шляхом обману законного користувача - ОСОБА_6 , запустивши двигун вказаного автомобіля за допомогою наявних в салоні ключів від нього, незаконно заволодів даним транспортним засобом, якого в подальшому реалізував третій особі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 67 534,80 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).
17 січня 2022 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому призначається покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 гривень (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Судом роз`яснені обвинуваченому, потерпілому наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також положення ст.474 КПК України.
Потерпілий, обвинувачений, представник потерпілого та захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з вимогами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що сприяв органу досудового розслідування, шкоду відшкодував повністю та погоджується на призначення узгодженого покарання.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, потерпілому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого покарання у виді штрафу, який був передбачений санкцією ч.1 ст.289 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду.

Пунктом 1 ч.1 ст.49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

При цьому ч.ч. 1, 3 ст.206 ЦПК України констатовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За таких обставин, оскільки позивачем подано письмову заяву про те, що він відмовляється від свого позову, цивільний відповідач в судовому засіданні повідомив про те, що збитки відшкодовані, суд закриває провадження у справі в частині поданого цивільного позову.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 366-368, 371, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення від 17 січня 2022 року у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 25.04.2017, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), та призначити йому покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Речові докази у справі, а саме: оптичні диски для лазерних систем зчитування, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий