ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/382/21 Справа № 695/2401/21 Категорія: 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 та апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, учасником АТО (ООС), депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Визначено, що строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто із 17 серпня 2021 року.

Строк дії ухвали - по 15 жовтня 2021 року включно.

Визначено для ОСОБА_9 розмір застави: 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 190320 грн.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд першої інстанції, враховувавши обставини за якими пред`явлено підозру, дійшов висновку про доведеність заявлених слідчим ризиків, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та від суду, бо тяжкість діяння в якому він підозрюється та суворість передбаченого покарання, а також особистість самого підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності вказує на високий ризик втечі підозрюваного з метою уникнення покарання.

Суд першої інстанції виходив з того, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та звести ризик впливу на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, а за своєю суттю ці запобіжні заходи не можуть виключити спілкування з ними, як і не зможуть убезпечити від втечі ОСОБА_9 , а особи, які б могли поручитися за підозрюваного, відсутні.

Щодо доказів в підтвердження хвороб ОСОБА_9 , а саме направлення КНП «Перший Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», яке датоване ще 12.03.2021, суд зазначив, що ОСОБА_9 вказаним направленням не скористався.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив підозрюваному розмір застави в сумі, що становить 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 190320,00 грн вказуючи, що така сума застави буде достатньою для забезпечення його належної поведінки з урахуванням особи підозрюваного та його майнового стану.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 23 серпня 2021 року захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 оскаржила її в апеляційному порядку.

Просила суд скасувати ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з наданих захисту процесуальних документів, що обґрунтовують клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 , не зрозуміла обґрунтованість підозри та не доведено причетність до вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КПК України.

Крім того, обрання підозрюваному максимального розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за відсутності відомостей про його дохід та дохід його сім`ї, є непомірною і внести її нереально для підозрюваного.

На думку скаржника, прокурор та слідчий не довели належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_9 , через ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», також подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи відносно нього були істотно порушені його права щодо справедливого суду та правила діючого законодавства.

Зазначає, що не отримував клопотання про застосування запобіжного заходу, більш того, в його присутності не складалося жодного акту про відмову від отримання вищезазначеного клопотання.

Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків на підтримання його правової позиції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини судового провадження і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у СВ Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000636, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , 17.08.2021 в період часу орієнтовно з 08 год. 30 хв. по 10 год. 25 хв., більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, перебуваючи в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_16 , залишились на вулиці спостерігати за обстановкою, щоб попередити своїх спільників, у разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_14 та ОСОБА_15 через незамкнену вхідну калітку потрапили до двору вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_17 , де скориставшись відсутністю власника, шляхом віджиму стамескою металопластикового вікна проникли в середину будинку, звідки здійснили крадіжку телевізора марки SKYWORTH E6, діагоналлю 43 дюйма, телевізора марки GRENHOLM GT9H діагоналлю 32 дюйми, кондиціонера марки GRUNHELM, мобільного телефону марки Nokia чорного кольору, а також грошових коштів в розмірі 1200 грн, купюрами різного номіналу. Після чого разом погрузили викрадене майно до автомобіля марки Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_18 , та з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальних збитків на суму коштів, розмір яких встановлюється.

18.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000636 внесено відомості про вчинення правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а. с. 1-2).

17 серпня 2021 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 17 серпня 2021 року № 023-0001680 до повідомлення Золотоніського районного відділ поліції ГУНП в Черкаській області, начальника слідчого відділу ОСОБА_7 від 17 серпня 2021 року за № 023-0000634, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області призначив адвоката ОСОБА_10 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_9 (а.с. 13).

18 серпня 2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла. Підозру вручено особисто ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_10 18 серпня 2021 року об 11 год. 50 хв. (а.с. 17-18).

19.08.2021, заступник начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_12 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 . Вказане клопотання отримав захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 (а.с. 3-6).

Вказане клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжкого злочину, карається позбавленням волі від 3 до 6 років, в підозрюваного немає стійких соціальних зав`язків, він офіційно ніде не працює, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що може свідчити про відсутність стабільного доходу, підозрюваний не проживає на території обслуговування Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, так як є жителем м. Черкаси, місце проживання та місце реєстрації останнього не співпадають, що може свідчити про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування. ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та злочини проти життя і здоров`я людей, відбував покарання в місцях позбавлення волі, тому його єдиним джерелом отримання доходів можуть бути діяння, пов`язані з вчиненням нових умисних майнових злочинів. На даний час згідно АІС МВС «АРМОР» перебуває в активному розшуку Черкаського районного управління поліції за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України. Також підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, які свідчать на підтвердження вини останнього, а також на потерпілого, може знищити або переховати не віднайдені слідством предмети здобуті злочинним шляхом та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, на даний час проводяться оперативно-розшукові заходи з метою встановлення причетності підозрюваного до інших злочинів проти власності, які були вчинені на території м. Золотоноша та Золотоніського району, а також встановлення всіх можливих свідків даного злочину, а тому підозрюваний ОСОБА_9 може впливати тим чи іншим способом на них, а також вжити заходів, щодо знищення речових доказів.

Також в клопотанні зазначено, що без застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, що обмежує особисту свободу, він може продовжити свою злочинну діяльність, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його сімейний стан, вік, стан здоров`я не перешкоджають йому перебувати під вартою.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з ЄДРДР від 18.06.2021 у кримінальному провадженні № 0000636, рапортом помічника чергового ЧЧ СМ Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 17.08.2021 (а.с. 22), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.08.2021 (а.с. 23), протоколом огляду місця події від 17.08.2021 (а.с. 24-26), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 17.08.2021 (а.с. 27-28), протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 17.08.2021 (а. с. 32-33), протоколом затримання особи ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 17.08.2021 (а.с. 14-16), протоколом обшуку від 17.08.2021 (а.с. 19-21); протоколом обшуку від 17.08.2021 (29-31), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 17.08.2021 (а.с. 8-9).

На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини обґрунтованої підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про необґрунтованості підозри та недоведеності причетності ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, не заслуговують на увагу.

Крім того, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_9 .

Перевіряючи наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, місцевим судом встановлено наступне.

Судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, та за даними органів досудового розслідування перебуває в активному розшуку Черкаським районним управлінням поліції за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, що підтверджується, зокрема довідкою ГУНП в Черкаській області від 17.08.2021 № 52-17082021/71006 (а.с. 11-12).

Крім того, суд першої інстанції, враховуючи неодноразове притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, відсутність офіційного працевлаштування, законних джерел до існування, вірно дійшов висновку про можливе вчинення останнім тиску на свідків (коло яких встановлюється слідством) з метою зміни їх свідчень, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом першої інстанції також було досліджено питання стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 про що зазначено в оскаржуваній ухвалі. Докази стану здоров`я ОСОБА_9 , які були надані суду апеляційної інстанції датовані з 16.01.2018 по 23.01.2020, тобто існували на момент постановленої ухвали та не вказують на неможливість перебування ОСОБА_9 в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тому, за необхідності, медична допомога надається, зокрема, підозрюваним в умовах слідчого ізолятора.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції та вважає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або звільнення останнього з - під варти не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи ОСОБА_9 щодо неотримання ним клопотання про застосування запобіжного заходу відносно нього теж було досліджено судом першої інстанції, а доводи суду викладені в оскаржуваній ухвалі. Зокрема, в матеріалах даного кримінального провадження міститься акт відмови ОСОБА_9 від отримання клопотання про обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою, який складений 19.08.2021 з 10:45 по 10:50 год (а.с. 37).

Крім того, апеляційний суд наголошує, що на момент подачі органами слідства вказаного клопотання адвокат ОСОБА_10 була призначена в установленому законом порядку захисником ОСОБА_9 та отримала відповідне клопотання про що міститься її підпис (а.с. 6).

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190320 гривень у національній грошовій одиниці України.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, тому доводи апеляційної скарги в частині того, що слідчим суддею визначено непомірний розмір застави є непереконливими.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 та апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_9 , з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 176-178, 183, 184, 194, 331, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4