Справа № 504/3182/21
Провадження № 1-кп/504/867/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав Одеської області клопотання заступника начальника слідчого відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000421 від 08.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000421 від 08.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області, обвинуваченому ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії якого закінчився 07.08.2021 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2021 року, обвинуваченому ОСОБА_5 , було продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк дії якого закінчується 09.09.2021 року.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

З клопотання та поданих матеріалів вбачається, що слідчого відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0000421 від 08.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2020 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_8 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_8 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , дав потерпілому грошові кошти в сумі 50 грн, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у середині липня 2020 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_9 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_9 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , пригостивши його цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у середині липня 2020 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_10 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_10 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , пригостивши його цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2020 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_11 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_11 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , пригостивши його цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того на початку січня 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_12 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_12 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_12 котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , пригостивши його цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того у лютому 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_13 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_13 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , пригостивши його цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того у березні 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілі ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 є малолітніми та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_14 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_14 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , котрий тривав декілька хвилин.

Після цього, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_13 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_13 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітніх потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , пригостивши їх цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того у квітні 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілі ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 є малолітніми та маючи умисел на здійснення насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_14 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_14 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , котрий тривав декілька хвилин.

Після цього, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_13 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_13 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , котрий тривав декілька хвилин.

Після цього, стягнув з малолітнього потерпілого ОСОБА_15 одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_15 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_15 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітніх потерпілих ОСОБА_14 ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , пригостивши їх цукерками, вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того у вересні 2020 року, приблизно в денний час доби, близько 13 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості у південно-східній частині міста Южне Одеської області біля Сичавського ставка вчинив розпусні дії, щодо малолітнього ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_9 , які виразились у непристойних діях, а саме у присутності малолітнього ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи що потерпілій є малолітньою особою, оголив свої геніталії та провів маніпуляції власними руками з половими органами, що тривало декілька хвилин, змушуючи малолітнього спостерігати за його незаконними діями.

Крім того у квітні 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , вчинив розпусні дії, щодо малолітнього ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 , які виразились у тому, що ОСОБА_5 у присутності малолітнього, усвідомлюючи що він спостерігає за його діями та бажаючи цього, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, по відношеннью до малолітнього потерпілого ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 , поклавши малолітнього потерпілого ОСОБА_15 на поверхню ліжка та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілого статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_15 , що тривало декілька хвилин, змушуючи малолітнього ОСОБА_17 спостерігати за його незаконними діями.

Крім того у квітні 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_11 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого використовуючи фізичну силу рук, штовхнув малолітнього потерпілого ОСОБА_18 на живіт на поверхню ліжка, стягнув з нього одяг, а саме верхній одяг, штани, та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент та будучи при цьому оголеним доторкався до анального проходу малолітнього потерпілого ОСОБА_18 , що тривало декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того у травні 2021 року, приблизно в денний час доби, близько 14 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні орендованої ним кімнати АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_12 є малолітнім та маючи умисел на здійснення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітнього потерпілого поклав малолітнього потерпілого ОСОБА_19 на живіт на поверхню ліжка та з застосуванням власних рук просунувши їх під спідню білизну потерпілого, доторкався до геніталій та анального проходу малолітнього потерпілого ОСОБА_19 , що тривало декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітнього потерпілого вивів за межі квартири в якій тимчасово мешкав та наказав нікому не розповідати про дані обставини.

09.06.2021 за підозрою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5

10 червня 2021 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України, повідомлено: 30 червня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

11.06.2020 Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ-21.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.07.2021 року апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.06.2021 року залишено без змін.

27.07.2021 виконувачем обов`язки керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців, який в подальшому продовжено до 10.11.2021.

02.08.2021 Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 3 місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 вересня 2021 року.

Підозра у вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними на теперішній час в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом обшуку житла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_18 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_17 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_19 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16

-протоколом допиту неповнолітніх потерпілих в порядку ст. 225, 354 КПК України.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 .

Слідчим зазначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно продовжити застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 176, ст. 183 КПК України тримання під вартою без визначення застави, не застосування якого, дасть можливість підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Злочин, який інкримінуються підозрюваному відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у кримінальному правопорушенні покарання йому загрожує у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_25 та старший слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволені.

Дослідивши клопотання та вислухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена ??наявність ризиків, передбачених в п.1, п.3, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 ставиться: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, з урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до довічного позбавлення волі. Зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органів досудового розслідування та суду про небезпеку переховування підозрюваного.

Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого обґрунтовується тим, що
ОСОБА_5 відоме місце мешкання свідків та потерпілих, а тому підозрюваний шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на свідків та потерпілих для того щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні, так як під час судового розгляду вони ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Викладені обставини, на думку слідчого судді, свідчать про характер процесуальної поведінки підозрюваного в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим, з огляду на ступінь тяжкості інкримінованого останньому кримінального правопорушення та можливий розмір покарання, який останньому загрожує в результаті можливого подальшого визнання його винним у вчиненні безпосередньо судом, слідчий суддя не може виключати наявності в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, показаннями таких осіб суд зможе безпосередньо обґрунтовувати своє рішення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, показання є процесуальним джерелом доказів.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді даного клопотання, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Також, відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений частиною другою статті 156 КК України, вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені повторно та особою яка раніше вчинила злочин, передбачений частиною другою статті 156 КК України, вчинення розпусних дій, щодо малолітнього, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`ятнадцяти до довічного позбавлення волі.

Слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим незаконний вплив на ще недопитаних свідків, ухилення від органів досудового слідства та/ або суду.

На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Отже, на підставі вищевикладеного слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та підозрюваного щодо обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою строком на два місяця.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, та з урахуванням п.3 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ст.6 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй у відношенні заходів, не пов`язаних з триманням під вартою (Токійські правила), прийнятих Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 65 (11) від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» та Рекомендації 80 (11) від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», слідчий суддя, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави, так як інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 309, 369, 372, 392, КПК України та дотримуючись практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000421 від 08.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_13 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України в межах строку досудового розслідування на 2 (два) місяці до 09.11.2021.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1