В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001185 від 27.09.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:02.12.2020 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт; 18.03.2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70, ст. 71, ст. 72 КК України, шляхом поглинання покарання по вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимою за ряд корисливих злочинів, на шлях перевиховання та виправлення не стала та знову скоїла злочин з корисливих мотивів при наступних обставинах.

22.09.2021 року, в період часу з 14:45 по 15:15, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «Сільпо №146», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгівельних прилавків товари, а саме: масло солодко вершкове «Волошкове поле» 73% 400 г. у кількості 4 шт., вартість якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України становить 428 гривень 08 копійок; гель- догляд для душу «Nivea Зволоження та догляд» 500 мл., у кількості 1 шт., вартість якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України становить 82 гривні 40 копійок, які сховала до чорної сумки, яку мала при собі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар. ОСОБА_4 пройшла повз касову зону та залишила приміщення магазину «Сільпо №146», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядилась викраденими товарами на власний розсуд, чим завдала ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріального збитку у розмірі 511 гривень 08 копійок.

Крім того, 27.09.2021 року, в період часу з 11:30 по 12:00, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «Сільпо №146», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 147, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торговельних прилавків товари, а саме: масло солодко вершкове «Волошкове поле» 73% 400 г. у кількості 4 шт., вартість якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС У країн и становить 428 гривень 68 копійок, які сховала до чорної сумки, яку мала при собі.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, не маючи наміру розрахуватись за вказані товари. ОСОБА_4 , пройшла вхідний турнікет, не розрахувавшись за товар, та попрямувала до виходу з будівлі, проте не довела свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками служби безпеки магазину, чим завдала ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріального збитку у розмірі 428 гривень 68 копійок без урахування ПДВ.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, повністю визнала себе винуватою, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно у вересні 2021 року вона проходила повз універмагу «Україна» та зайшла у магазин «Сільпо», оскільки у той день мало заробила, вирішила вкрасти масло «Волошкове поле» та гель для душу, коли її ніхто не бачив викрала з полиць 4 пачки масла та гель, сховала в сумку. Після цього направилась до касової зони, пройшла турнікети входу, касу не проходила, не розплачувалась за вищевказаний товар та покинула приміщення магазину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Масло роздала родичам, гелем користується вдома. Також через декілька днів вона знов зайшла до цього ж магазину та знов викрала 4 пачки масла «Волошкове поле», поклала до сумки. Коли пройшла через турнікети входу в магазин, каси не проходила, не заплатила за товар та була затримана охороною магазину.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочинів, добровільності та істинності її позиції.

У судове засідання представник потерпілого не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд провадження без його участі.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при вищевикладених обставинах доведена повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно (22.09.2021р)та за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі (27.09.2021)

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , яка офіційно не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має визначене місце реєстрації, неповнолітніх дітей на її утриманні немає, не заміжня, зі слів обвинуваченої перебуває у незареєстрованому шлюбі, на обліку у лікаряпсихіатра та лікаря-нарколога не перебуває, 27.12.2020 року було оглянута лікарем-наркологом, висновок: алкогольне сп`яніння та наркотичне сп`яніння (метадон), інвалідом не являється, раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, умисних корисливих злочинів, раніше вже судом звільнялася від відбування покарання з випробуванням, вчинила злочини під час перебування на випробувальному терміні за попереднім вироком та через 6 місяців після засудження за вчинення аналогічних злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася. Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Із врахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, даних про її особу, обставин, що пом`якшують покарання, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що суспільну небезпеку своїх діянь ОСОБА_4 не усвідомила і на шлях виправлення не стала, та маючи непогашену судимість знову продовжила скоювати аналогічні злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для її виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

При цьому суд враховує, що обвинувачена свою вину визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, позов потерпілим не пред`явлено, викрадене майно повернуто потерпілому, а тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання, близьке до мінімального, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, але з урахуванням її особи, не у мінімальному розмірі, а також призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченої й обставини, що пом`якшує покарання, кількість злочинів, що входять до сукупності, негативного ставлення до скоєного обвинуваченою, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке, на думку суду буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначеннями судами кримінального покарання» наголошено, що згідно з частиною 2 статті 75 КК України, суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинила нові злочини в період іспитового строку, після винесення вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.03.2021 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком суду, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи характер та систематичність протиправних дій обвинуваченої, дані про її особу, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.
Відтак, підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у межах санкції частини 2 ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судових експертиз у розмірі 1029,72 грн. (343,24+686,48 грн.) документально підтверджені, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 від учасників судового провадження не надходило, тому підстав для цього суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У порядку ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, що не відбуте за вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 18 березня 2021 призначивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточно міру покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: диски CD-R, на яких містяться файли відеозаписів від 22.09.2021 та від 27.09.2021 долучено до матеріалів кримінального провадження-залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на проведення судової експертизи у розмірі 1029,72 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1