ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 11-кп/819/232/22 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : про умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
від відбування покарання
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2022 року лютого місяця 15 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурори : ОСОБА_6

Засудженої: ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баштанка, Миколаївської області, громадянки України, до арешту проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Постановляючи ухвалу, суд послався на відсутність достатніх даних про те, що ОСОБА_7 довела своє виправлення, а процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою покарання перестає бути доцільним.
В апеляційній скарзі засуджена не погоджується з ухвалою суду першої інстанції та вважає її такою, яка підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що представником установи не було надано повної інформації за весь час перебування під вартою, а лише були взяті певні періоди відбування покарання. Вважає, що несправедливо було надано інформацію про стягнення, так як вони погашені у встановленому законом порядку. Крім цього не було надано інформацію про наявність п`яти заохочень, які вона отримала в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», а також про отримання до початку розгляду справи в суді ще одного заохочення в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор». Також, вказує, що вона систематично сплачує позов, призначений вироком суду від 14.10.2014 року, тривалий час перебуває в установах попереднього ув`язнення, де непередбачено офіційне працевлаштування для жінок, тому за власною ініціативою залучається до різних робіт в установі. Просить належним чином переглянути справу та звільнити її умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п.2, п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово судима, зокрема: 23.11.2005 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 80 годин громадських робіт; 13.06.2006 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 120 годин громадських робіт; 25.02.2013 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт; 14.10.2014 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.286, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки; 30.03.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі.

По теперішній справі відбуває покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019 року, яким її засуджено за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі. Початок строку - 23.10.2017, кінець строку - 23.02.2022 року.

З 02.11.2017 року ОСОБА_7 утримувалася в Миколаївському слідчому ізоляторі,з 04.08.2019 року відбувала покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)», з 07.09.2019 року утримувалася в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та з 10.07.2020 року утримується в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор».

Утримуючись в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 двічі притягувалася до дисциплінарної відповідальності, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мала.

За час утримання в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , згідно характеристики, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, адміністрацією установи не заохочувалася, до суспільно-корисної праці в межах установи не залучається, ініціативи та бажання приймати участь у роботах благоустрою установи не проявляє. У відношенні до представників адміністрації поводить себе спокійно, на заходи виховного впливу реагує належним чином. ОСОБА_7 перебувала на профілактичному обліку у психолога, як особа схильна до суїциду, 05.01.2021 року знята з профілактичного обліку у зв`язку з покращенням загального психоемоційного стану .

Так, враховуючи дані про особу засудженої за весь час відбування покарання, а також особу засудженої в цілому, та зважаючи на те, що висновок про наявність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватись не лише на оцінці відомостей, що характеризують особу засудженої за час відбування покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не довела своє виправлення в обсязі достатньому для її звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Щодо посилання в апеляційній скарзі засудженої на наявність заохочень та залучення її до праці, то вони є голослівними і не підтверджуються матеріалами справи. Але навіть при наявності вказаних даних, беручи до уваги особу засудженої в цілому, то вказані обставини не можуть бути визнані достатньою підставою для звільнення засудженої умовно-достроково та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судима, однак це не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, оскільки вона продовжує злочинну діяльність, що свідчить про її схильність до вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.

Твердження засудженої щодо несправедливого надання інформації про стягнення, так як вони на даний час погашені у встановленому законом порядку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки приймати рішення про умовно-дострокове звільнення суд має лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженої, які беруться у сукупності, а наявність стягнень свідчить лише про те, що поведінка засудженої за час відбування покарання не завжди була сумлінною.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що до ОСОБА_7 раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання, але належних висновків вона не зробила, на шлях виправлення не стала, а продовжувала вчиняти нові кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного та оцінюючи всі відомості про особу засудженої в цілому, колегія суддів приходить до висновків, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та правильно дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_7 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання засудженої судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги засудженої, колегія судів не знаходить.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)