Справа №694/337/21
провадження № 1-в/694/4/22
У Х В А Л А

20.01.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань в м. Звенигородка заяву начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» щодо роз`яснення порядку виконання судових рішень,
В С Т А Н О В И В:
13.01.2021 року до суду надійшла заява начальника СІЗО начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» щодо роз`яснення порядку виконання судових рішень, а саме: вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2017 року, ухвали Звенигородського районного суду від 11.08.2020 року та ухвали Звенигородського районного суду від 04.11.2021 року.
Вказана заява мотивована тим, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2017 року ОСОБА_3 засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Ухвалою Звенигородського районного суду від 11.08.2020 року ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для реального відбування покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2017 року.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.11.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру з поміщенням до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
У зв`язку з неможливістю виконання одночасно вищевказаних ухвал та вироку, так як при поміщенні до психіатричного закладу ОСОБА_3 необхідно звільнити з-під варти, тому що особи, які знаходяться на лікуванні, розконвойовані, а звільнити його з-під варти неможливо, оскільки є ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2020 року, якою його направлено відбувати покарання, тож керуючись ст. 380 КПК України просить роз`яснити порядок виконання вказаних судових рішень.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Положеннями ч. 1 ст. 380 КПК України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття, або порядок його виконання. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.
При роз`ясненні судового рішення, більш повно і зрозуміло здійснюється виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносяться зміни до рішення по суті і не розглядаються ті питання, які не були предметом судового розгляду.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо. Якщо заявником порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Суддя звертає увагу на те, що за заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.
При цьому, суд не повинен надавати роз`яснення щодо застосування норм права.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, крім іншого, складається з резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Так, за змістом ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.11.2021 року в ній з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства

викладено мотиви та обґрунтування необхідності застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, а також було роз`яснено строк та порядок оскарження даної ухвали.
Жодного іншого двозначного тлумачення зміст ухвали не допускає.
Таким чином, Звенигородський районний суд Черкаської області 04.11.2021 року постановив ухвалу, яка відповідає вимогам КПК України, та, як наслідок, набрала законної сили.
При цьому, суд під час постановлення ухвали про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, не мав можливості застосувати положення ст.ст. 70, 71, 72 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_3 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2017 року, оскільки примусові заходи медичного характеру за своїм змістом не є покаранням, а заходом кримінально-правового характеру.
З огляду на вказане, ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.11.2021 року на даний час набрала законної сили та відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України підлягає безумовному виконанню.
Крім того, заявником залишено поза увагою те, що ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2021 року, яка набрала законної сили, відмовлено в роз`ясненні ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.11.2021 року, з аналогічних підстав.
Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що ст. 537 КПК України визначено перелік питань, які можуть вирішуються судом під час виконання вироків, зокрема: про звільнення засудженого від покарання за хворобою (п. 6. ч. 1); про застосування до засудженого примусового лікування та його припинення (п. 7 ч. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КК України звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статтей 92-95 цього Кодексу.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, а також суб`єктів звернення та визначено територіальну юрисдикцію місцевих судів, яким належить вирішувати питання певної категорії.
На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в роз`ясненні ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.11.2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1