Провадження № 1-кп/127/984/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2021 р. за № 0000506 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, працюючого в Товаристві з обмеженою відповідальністю "БМУ-2 ЛТД", одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи на меті уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 08.08.2021 року приблизно о 21 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: вул. Стрілецька, 105 в м. Вінниці, висловив пропозицію службовій особі - поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_6 , про надання неправомірної вигоди в сумі 400 доларів США за непритягнення його до адміністративної відповідальності. Так, поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_6 та поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_7 , які, згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами, відповідно до дислокації сил та засобів роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу «ЮНКЕР - 103», на службовому автомобілі марки «Peugeot» моделі «301», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання по зоні оперативного реагування «Слов`янка».

Під час патрулювання на службовий планшет було отримано повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду без потерпілих по вул. Стрілецькій, 105 в м. Вінниці. Прибувши на місце події, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявлено дорожньо - траспортну подію за участю двох транспортних засобів, а саме, автомобіля марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Audi А4» державний номерний знак НОМЕР_4 .
У подальшому, при перевірці документів, ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер», на що він погодився та було зафіксовано показник 2,67 проміле. Після чого капралом поліції ОСОБА_6 , на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року за №1395, було повідомлено ОСОБА_3 про складання адміністративних матеріалів відносно нього. ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, приблизно о 21 год. 20 хв., запропонував працівнику поліції грошові кошти в сумі 400 доларів США, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається, розуміє, що зробив помилку. Завіряє суд, що подібне більше не повториться та просить призначити йому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, врахувавши його майновий стан та перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, одружений, має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 369 Кримінального кодексуУкраїни.
Призначаючи покарання у виді штрафу та визначаючи його розмір, суд враховує майновий стан обвинуваченого, який працевлаштований.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні - три диски "DVD-R", марки "MyMEDIA" 4,7 GB, 16X, 120 min, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 31.08.2021 року, долученні до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя