Справа №127/2357/21
Провадження №1-кп/127/107/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000973 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Враховуючи, що у обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується строк дії запобіжного заходу, судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно обвинуваченого обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та свідків.Також зазначив, що у ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, він може переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою не заперечив.

Захисник обвинуваченого щодо продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою заперечила, просила визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, із урахуванням відомостей, які надійшли від обвинуваченого, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке останньому інкримінується та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки в подальшому.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає наявними наступні ризики. Так, ОСОБА_4 раніше не неодноразово судимий за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості,наразі знову обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі та усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа може бути засуджена до реальної міри покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків та потерпілу.

За таких обставин обрання відносно ОСОБА_4 домашнього арешту, як більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 370-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Строк дії ухвали 60 днів до 03.12.2021 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: