ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5508/21
Провадження № 1-кп/210/697/21

"05" жовтня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 21.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як встановлено органом досудового розслідування, 18.09.2021 близько о 22 годині 30 хвилин, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в парку ім. Богдана Хмельницького по пр. Металургів в Металургійному р-ні міста Кривий Ріг, зустрів раніше йому знайомого гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого в ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Переслідуючи корисну мету, намагаючись заволодіти чужим майном, шляхом зловживання довірою, використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 попросив мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка, в результаті чого ОСОБА_3 добровільно передав останньому мобільний телефон марки Redmi 9 CarbonGreyimei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з силіконовим чохлом, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адже був переконаний в тому, що ОСОБА_2 після здійснення дзвінка поверне йому мобільний телефон, а також, що він розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам.

Отримавши вищезазначений мобільний телефон усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі ОСОБА_2 , отримавши вищезазначений мобільний телефон у своє користування, відійшов від ОСОБА_3 та пішов в бік вул. 22 Партз`їзду в м. Кривий Ріг, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим, шляхом зловживання довірою, заволодів та в подальшому розпорядився майном малолітнього потерпілого ОСОБА_3 на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 вартість якого відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи №2467 від 24.09.2021 складає 2925,00 гривень.

Таким чином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками «заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)».
Вказану кваліфікацію суд вважає правильною.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України вона просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, ч. 2 ст. 382 КПК України, встановлено, що учасниками судового провадження жодні встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи не оспорюють ся.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначив, що він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування (у формі дізнання) встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням (у формі дізнання) обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий.

Згідно довідки Комунального підприємства «КБЛПД» ДОР» ОСОБА_2 за психіатричною допомогою не звертався (т. 2 а.с. 51).

Крім того, ОСОБА_2 за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався (т. 2 а.с. 52).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та відповідно до п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме:

-мобільний телефон, марки Redmi 9 CarbonGreyimei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з силіконовим чохлом на вказаний телефон визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику - залишити власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.с. 24, 25).

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та відповідно до п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: - мобільний телефон, марки Redmi 9 CarbonGreyimei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з силіконовим чохлом на вказаний телефон визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику - залишити власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.с. 24, 25).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1