Номер провадження: 11-кп/813/1753/21
Номер справи місцевого суду: 521/2737/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 05.07.2021 року, про звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково,
установив
Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 05.07.2021 року, було задоволено клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з місць позбавлення волі, умовно-достроково, на не відбуту частину покарання.
Рішення місцевого суду обґрунтоване тим, що наявні підстави для задоволення клопотання, зокрема: засуджений ОСОБА_8 заслуговує на довіру та можливість довести за межами виправної колонії, що він змінив своє ставлення до життя, уявлення про суспільні відносини, про людей, про право власності та бажає бути не тільки добропорядним членом громади, але й бути корисною як для своєї сім`ї, так і для суспільства в цілому.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
На вказану ухвалу прокурор Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що:

- судом не враховано, що до останньої судимості засуджений ОСОБА_8 засуджувався 8 разів, звільнювався умовно-достроково, однак це не сприяло його виправленню, що є характеризуючою його особу обставиною;

- судом залишено поза увагою той факт, що начальник відділення соціально-психологічної служби (представника адміністрації) не може належним чином охарактеризувати засудженого.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що питання про застосування до ОСОБА_8 ст.ст.81, 82 КК України, розглядалось адміністрацією установи і за результатами розгляду комісією 16.05.2020 року та 24.02.2021 року було прийнято рішення про відмову у застосуванні даних норм.

Водночас, прокурор зазначає наступне: засуджений характеризується посередньо, участі в діяльності самодіяльних організаціях не приймав, за час відбування покарання в установі працевлаштований не був, а залучався до роботи лише на підставі ч.5 ст. 118 КВК України, притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про відсутність позитивних змін у свідомості засудженого, його неготовність до самокерованої поведінки, свідомого відновлення в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 , не підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, та надала суду характеристику на засудженого ОСОБА_8 .
Засуджений та його захисник просили залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Системний аналіз ухвали суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною третьою ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Як видно з матеріалів справи, засуджений звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, посилаючись на відповідні підстави.
З характеристики на засудженого, яка надана адміністрацією ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» (а.п. 11-13) випливає, що ОСОБА_8 характеризується посередньо, на основному виробництві установи не працевлаштований, про те залучається до праці згідно ст. 118 ч.5 КВК України.
З довідки (а.п. 14) вбачається, що за період відбування покарання, засуджений має 3 заохочення. Режим відбування покарання порушував 1 раз, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Згідно ч.14 ст. 134 КВК України, визнається таким що стягнень не має.
З довідки представленої прокурором в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що на момент видачі довідки (15.09.2021 р.) засуджений має 4 заохочення.
Відповідно до приписів ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений за умисний злочин середньої тяжкості і на день подачі клопотання відбув 2/3 строку покарання, тобто формально засуджений має право, за законом, на умовно дострокове звільнення.
Згідно з приписами ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків.
Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, із зазначеного слідує, що закон виділив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці, як самостійні критерії виправлення засудженого, тому що вони є самими головними сферами, де проявляється особистість.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
В ході апеляційного розгляду скарги встановлено, що засуджений за весь період відбування покарання мав 1 стягнення, однак відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України, визнається таким що стягнень не має. Крім того, засуджений ОСОБА_8 має чотири заохочення, зокрема за виконання покладених обов`язків та сумлінне ставлення до праці.
Апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора окружної прокуратури про те, що дані обставини можуть свідчити про безвідповідальне ставлення до роботи, оскільки ніяким чином це не підтверджують.
Окрім того, за загальною характеристикою він є особою не конфліктною, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Намагається не порушувати вимоги пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь реалізації програм диференційованого виховного впливу та приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудовою, естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання в індивідуальних, групових і масових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він реагує позитивно та намагається робити правильні висновки для себе. Засудженим успішно завершено курс навчання для соціальних робітників з числа засуджених та отримав відповідну кваліфікацію для виконання обов`язків соціального робітника (що підтверджується наданою копією сертифіката Управління ресоціалізації та соціальної реабілітації Департаменту з питань виконання кримінальних покарань).
Крім того, з початку відбування покарання в державній установі «Одеська виправна колонія (№ 14)» засуджений ОСОБА_8 став прихожанином Церкви адвентистів сьомого дня. Прагне жити за заповідями Божими, які стали для нього поведінковою установкою, веде просвітницьку діяльність (що підтверджується наданою характеристикою від Церкви християн адвентистів сьомого дня від 22.02.2021 року).
Доводи апеляційної скарги що судом залишено поза увагою той факт, що начальник відділення соціально-психологічної служби (представника адміністрації) не може належним чином охарактеризувати засудженого, спростовуються змістом ухвали суду та пояснень представника ДУ «ОВК №14» який в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно-достроковому звільненню.

Неприйнятними є також доводи апеляційної скарги про те, що до засудженого раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак це не сприяло його виправленню, оскільки до матеріалів провадження не додано жодних відомостей які б свідчили що до ОСОБА_8 застосовувалось умовно-дострокове звільнення з чим також погодився і прокурор в судовому засіданні.

Апеляційний суд наголошує, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Таким чином, враховуючи, що стягнення, яке застосовувалось до ОСОБА_8 на теперішній час зняте і погашене, а також беручи до уваги позицію представника колонії та прокурора ОСОБА_6 яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до ОСОБА_8 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, суд апеляційної інстанції, з огляду на положення ст.6 КВК України, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, і обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, адже з матеріалів справи випливає, що він, своїм ставленням до роботи та режиму відбування покарання, довів своє виправлення.
Відповідно до приписів ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив
Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 05.07.2021 року, про звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4