Справа № 548/2413/21
Провадження №1-кп/548/268/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000332 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,уродженця м. Хорол, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та осіб похилого віку не маючий, інвалідності не маючий, раніше не судимого

відносно якого обвинувальний акт за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а також угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , що надійшли до суду,

В С Т А Н О В И В :
17.10.2021 р. близько 09:00 год. ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки деревини, прийшов до земельної ділянки кадастровий номер :00:042:0001, що знаходить в територіальних межах Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, поблизу АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зпиляв за допомогою бензопили марки «Вепхогіїт» стовбури 2-ох дерев промислового призначення твердої породи акації, об`ємом 0,67 м вартість, яких згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-2112885-ТВ від 25.10.2021 становить 424,78 грн. та намагався умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрасти їх, але був помічений та викритий працівниками СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, внаслідок чого не довів кримінальний проступок до кінця з причин, які не залежали від його волі, при цьому не вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався завдати матеріальної шкоди Хорольській міській раді Полтавської області на суму 424,7 8 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування 28 жовтня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Угода містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального проступку, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував задані збитки. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, обвинувачений просить затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином , потерпілий та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України і відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення від 28.10.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 призначивши міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 28.10.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185КК України та за вчинення цього кримінального проступку призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

На підставі ст.ст. 96-1, ч. 3 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію: бензопилу марки «Benzoritm», яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, конфіскувати у дохід держави.

Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню: дві пластикові каністри, об`ємом 4 літри із червоною речовиною, два цепи до бензопили, рулетка, мішок із ключами, рюкзак, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком суду законної сили - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- два зрізи низько спиляних дерев, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком суду законної сили - знищити;

- 0,67 м дров твердої породи акація, які передано на зберігання до території ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили повернути законному володільцю ;

- компакт диск із відеозаписом,який приєднано до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком суду законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,уродженця м. Хорол, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 686,48 грн. за проведення експертиз.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правоорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п.1, ч.4, ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

ГоловуючийОСОБА_1