Провадження № 1-кп/727/492/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001740 від 17.10.2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок з корисливих мотивів за наступних обставин:
Так, 15.10.2021, близько 16 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Сотня», що знаходиться за адресою: вул. Південно-Кільцева, 25 в м. Чернівці, під час розпиття спиртних напоїв, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу викрав із бетонної конструкції прибудованої біля магазину «Сотня» мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», моделі М2004J19AG, Carbon Grey, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартістю 4199 гривень, зі стартовим пакетом «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який матеріальної цінності для потерпілої не становить.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального проступку пішов у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , на загальну суму 4199 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 29.11.2021 року, щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У матеріалах кримінального провадження також наявна заява потерпілого ОСОБА_4 від 29.11.2021 року, в якій останній повністю згідний із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст.394 ч.1 КПК України, та подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.
Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001740, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній , в силу ст.89 КК України, не судимий.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки.
Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого.
За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» чорного кольору , що повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити у власності останнього.
На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1