УХВАЛА

14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 593/1581/19
провадження № 51-5853 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від

24 листопада 2021 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник просить оскаржуване судове рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

За приписами пунктів 3, 4, 5 частини 2 статті 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, у її вступній частині зазначено, що скарга подана на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, при цьому в обґрунтування вимог наведено доводи щодо незаконності вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року та постановленої щодо нього ухвали апеляційного суду, однак у вимозі ОСОБА_4 просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, чим допускає суперечностей.

Окрім цього, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. При цьому, відповідно до приписів ч. 2 даної статті, Суд переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду

(ст. 410 КПК України), невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) не є підставами для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, захисник, оскаржуючи судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, не наводить належного обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали з огляду на положення статті 412 вказаного Кодексу.

Натомість, доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до формального посилання на порушення вимог статей 23, 404, 419 КПК України, без зазначення у чому конкретно полягають вказані порушення, та яким чином такі порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Разом з цим, решта доводів касаційної скарги стосуються вироку місцевого суду, який відповідно до вимоги ОСОБА_4 у касаційному порядку не оскаржується. При цьому, вирок оскаржується з підстав передбачених пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 411 КПК України, чому захисник приділяє цілі розділи, однак такі доводи стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Частиною 4 ст. 427 КПК України встановлено, що якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, ОСОБА_4 , додав до касаційної скарги ордер серії ТР № 050694 від

04 лютого 2022 року, у якому не зазначено на підставі чого надається правова допомога, а також вказано назву органу, в якому надається правова допомога «справа № 593/1581/19, провадження 11-кп/817/262/21, ч. 2 ст. 286 КК України», а тому вказаний ордер не може вважатися документом, що підтверджує його повноваження на участь у кримінальному провадженні.
Також, захисником на підтвердження своїх повноважень, надано договір про надання правової допомоги від 08 лютого 2019 року, на зворотному боці якого вказано, що строк дії цього договору продовжено до 30 грудня 2021 року, а отже даний договір на даний час є нечинним та не підтверджує повноваження захисника.

Таким чином, в порушення ч. 4 ст. 427 КПК України захисник не додав документів на підтвердження своїх повноважень, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Що стосується клопотання захисника про зупинення виконання вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, дане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3