Справа № 188/685/21
Провадження № 1-кп/188/129/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 29 березня 2021 року, що надійшла 27 вересня 2021 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 360, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, одруженого, освіта середня, працюючого гірничоробочим підземним на шахті імені Героїв Космосу шахтоуправління імені Героїв Космосу ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстрованого, раніше судимого:

1) 05 грудня 2014 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений умовно - достроково 14 липня 2015 року на 7 місяців 4 дня;

2) 06 серпня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді сплати штрафу; 04 березня 2021 року знятий з обліку у зв`язку з виплатою штрафу в повному обсязі,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 360, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 з ОСОБА_5 25 березня 2021 року близько 04.05 години, діючи за попередньою змовою, перебуваючи на вул. Героїв України в районі будинків № 72-60 в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникнувши у кабельний колодязь, шляхом перерізання кабелів зв`язку, умисно, за попередньою змовою групою осіб, пошкодили кабелі зв`язку марки ГПП 400 * 2 * 0,4 в кількості 10 м вартістю 4 230 грн 62 коп. із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 423,62 грн та марки ТПП 800 * 2* 0,32 в кількості 10 м вартістю 3 750 грн 70 коп. із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 375,70 грн загальною вартістю 7 981 грн 32 коп., які знаходяться на балансі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», чим спричинили припинення телефонного зв`язку абонентам Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.360 КК України - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі чи технічних засобів телекомунікації, що входять до складу телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в ніч з 28 на 29 березня 2021 року, діючи за попередньою змовою, перебуваючи на перехресті вул. Соборна та вул. Пушкіна в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникнувши у кабельний колодязь, демонтувавши, витягнувши із кабельного колодязя та приєднавши край зазначених кабелів зв`язку до автомобіля марки ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 і яким керував ОСОБА_4 , шляхом ривку, таємно, за попередньою змовою групою осіб, викрали кабель зв`язку марки ТПП 10*2*0.4 в кількості 92 м вартістю 2 114,16 грн. із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 22,98 грн, марки ТПП 50*2*0,5 в кількості 276 м вартістю 27 081,12 грн із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 98,12 грн, кабель ТПІІ 20*2*0,4 довжиною 92 м загальною вартістю 3 322,12 грн з розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 36,11 грн загальною вартістю 32 517,40 гривень, який належить Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком», внаслідок чого Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком» спричинено майнову шкоду в розмірі 32 517,40 гривень.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_4 з ОСОБА_5 29 березня 2021 року близько 03.00 години, діючи за попередньою змовою, керуючись корисливими мотивами, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме кабелів зв`язку, що належать ПАТ «Укртелеком», знаходячись на вул. Героїв України в районі будинку № 68 в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникнувши у кабельний колодязь, демонтувавши, витягнувши із кабельного колодязя та приєднавши край кабелів зв`язку до автомобіля марки ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та яким керував ОСОБА_4 , шляхом ривку, намагались таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрасти кабель зв`язку марки ТПП 400 * 2 * 0.4 в кількості 10 м вартістю 4 230 грн 62 коп, із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 423,62 грн та марки ТПП 800 * 2* 0,32 в кількості 10 м вартістю 3 750 грн 70 коп., із розрахунку, що 1 м такого кабелю коштує 375,70 грн, загальною вартістю 7981 грн 32 коп., який належить Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком», не вживши за для цього всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, тому що були застигнуті на місці вчинення злочину працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України КК України, - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Під час підготовчого судового засідання 27 вересня 2021 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачені ОСОБА_4 в присутності свого захисника ОСОБА_7 і ОСОБА_5 в присутності свого захисника ОСОБА_9 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин:

1) правової кваліфікації дій підозрюваних як кримінальних правопорушень, передбачених:

ч.2 ст.360 КК України - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі чи технічних засобів телекомунікації, що входять до складу телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

2) щодо покарання:

ОСОБА_4 :

за ч. 2 ст. 360 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

ОСОБА_5 :

за ч. 2 ст. 360 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування із встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які правильно кваліфіковані за:

ч.2 ст.360 КК України як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі чи технічних засобів телекомунікації, що входять до складу телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, за попередньою змовою групою осіб.

ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити, вирішити питання щодо іспитового строку, яким, на його думку має бути строк три роки, покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених ст.76 КК України, речових доказів, не застосовувати до автомобіля спеціальну конфіскацію.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні просив затвердити угоду, при цьому судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому засіданні просив затвердити угоду, при цьому судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Представник потерпілого ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала письмову згоду потерпілого на затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчинені яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносяться до злочинів: передбачене ч.2 ст.360 КК України нетяжких, передбачені ч.3 ст.185 КК України, в том числі через ч.3 ст.15 КК України, - тяжких.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, на її укладення отримана згода потерпілого, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченими, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, та особі обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вид та розмір покарання обрані в межах санкцій ч.2 ст. 360, ч.3 ст.185 КК, ч.3 ст.15 ч.3 ст 185 України та з урахуванням вимог ст. 70 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2021 року та призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено. Представник потерпілого у письмовій заяві про згоду на затвердження угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості заявила, що позов не буде заявлятися, претензій до обвинувачених немає.

Речові докази - ножиці для різки металу з ручками жовтого кольору, плоскогубці з ручками синього кольору, два металевих крючка, два металевих лома: один довжиною 50 см, інший довжиною 20 см, ніж з ручкою жовтого кольору , розвідний ключ, дві пари перчаток (одна пара перчаток чорного кольору, одна пара чорних перчаток з синіми вкрапленнями), одна перчатка з резиновою вставкою синього кольору та одна печатка, металеві трубки у кількості двох штук довжиною 15см кожна, плоскогубці з ручками червоного кольору та ніж з ручкою синього кольору, зріз кабелю разом із тросом і крючком, за який кріпився трос із кабелем до авто, гіпсовий зліпок сліду шини транспортного засобу, які зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, слід знищити.

Суд не вбачає підстав для застосування спеціальної конфіскації автомобіля марки ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 і яким керував ОСОБА_4 , зважаючи на те, що останній хоча і є володільцем автомобіля, але відповідно до реєстраційних документів на нього не є його власником, та те, що прокурор не довів, що власник автомобіля, вказаний у цих документах, знав про його незаконне використання, отже, не виконано умови, визначеної в ч.10 ст.100 КПК, яка передбачає, що спеціальна конфіскація застосовується тільки в разі доведення стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про його незаконне використання.

Враховуючи викладене, речові докази - автомобіль ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність на право користування цим транспортним засобом, що належать ОСОБА_8 і зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, слід повернути йому як власнику.

Речові докази - посвідчення водія та мобільний телефон марки «Samsung» sm-6, іmei: НОМЕР_3 , іmei: НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 і зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, повернути йому як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1569/21 від 20.05.2021р. у розмірі 300 грн, судової товарознавчої експертизи № 1568/21 від 20.05.2021р. у розмірі 300 грн, судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/12413-ТР від 16.04.2021р. у розмірі 1 634,50 грн, слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинувачених на користь держави в рівних частках.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченим немає.

Внесена ОСОБА_11 за ОСОБА_4 застава в розмірі 68 100 грн підлягає поверненню після набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклали 27 вересня 2021 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити узгоджене сторонами угоди покарання:

за ч. 2 ст. 360 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворіло покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити узгоджене сторонами угоди покарання:

за ч. 2 ст. 360 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворіло покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - ножиці для різки металу з ручками жовтого кольору, плоскогубці з ручками синього кольору, два металевих крючка, два металевих лома: один довжиною 50 см, інший довжиною 20 см, ніж з ручкою жовтого кольору , розвідний ключ, дві пари перчаток (одна пара перчаток чорного кольору, одна пара чорних перчаток з синіми вкрапленнями), одна перчатка з резиновою вставкою синього кольору та одна печатка, металеві трубки у кількості двох штук довжиною 15см кожна, плоскогубці з ручками червоного кольору та ніж з ручкою синього кольору, зріз кабелю разом із тросом і крючком, за який кріпився трос із кабелем до авто, гіпсовий зліпок сліду шини транспортного засобу, які зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, знищити.

Речові докази - автомобіль ВАЗ -2110 д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , довіреність на право користування цим транспортним засобом, що належать ОСОБА_8 і зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_8 .

Речові докази - посвідчення водія та мобільний телефон марки «Samsung» sm-6, іmei: НОМЕР_3 , іmei: НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 і зберігаються у відділенні поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 117 (одна тисяча сто сімнадцять) грн. 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 117 (одна тисяча сто сімнадцять) грн. 25 копійок.

Повернути ОСОБА_11 внесену ним за ОСОБА_4 заставу в розмірі 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1