ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2517/21 Справа № 205/4828/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та застосувати до нього ст.81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на початку строку відбування покарання він мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, однак в подальшому він став на шлях виправлення, за що має два заохочення.
Зазначає, що він працевлаштований в установі, має задовільну характеристику, окрім того, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, 2010 та 2007 років народження, та батьки пенсійного віку.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий за умисні злочини, при цьому будучи засудженим за вчинення умисного злочину з іспитовим строком, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд нових умисних злочинів в період іспитового строку, за які на цей час відбуває покарання.
З характеристики та матеріалів особової справи на ОСОБА_7 слідує, що за час відбування покарання останній характеризується посередньо, працевлаштований днювальним кімнати побачень, при цьому за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі мав 2 заохочення і 2 стягнення, таким чином суд, оцінюючи у сукупності всі дані, дійшов висновку щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 характеризується посередньо, має два заохочення та одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. Працевлаштований днювальним кімнати побачень, ставлення до праці сумлінне. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав два стягнення, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Крім того, наявність у ОСОБА_7 лише двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 11.09.2017 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Також, судом обгрунтовано взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і в період іспитового строку.
Доводи засудженого про те, що він працевлаштований в установі, має задовільну характеристику не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Посилання засудженого на те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, 2010 та 2007 років народження, та батьки пенсійного віку не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначені положеннями ст.81 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4