Провадження № 1-кп/947/376/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника: ОСОБА_12

обвинуваченого: ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000753 від 19.05.2020 року та за №0000147 від 26.01.2020 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.07.2014 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 29.05.2015 року умовно достроково;

-08.07.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч. 1ст. 71 КК України до 1 року 7 днів позбавлення волі;

-09.11.2016 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-23.07.2020 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 19.05.2020 року об 11 годині 42 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», на вул. Левітана, 101 в м.Одесі, у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна належного ТОВ "РУШ", яке знаходилось на прилавках вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, діючи повторно, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_13 таємно викрав два флакони шампуню «Clear» ємкістю 400 мл. вартістю 64,91 гривень за флакон та флакон крем-гелю «Dove» ємкістю 500 мл. вартістю 51,50 гривень, а всього загальною вартістю 181,32 гривень, які поклав до полімерного пакету білого кольору з написом «АТБ», після чого здійснив спробу покинути приміщення вищезазначеного магазину.

Однак, за допомогою камер відеоспостереження, дії ОСОБА_13 , були помічені керуючою магазину ОСОБА_8 , яка підійшла до нього та зробила зауваження щодо необхідності оплати товару, тим самим викривши його злочинний дії. Після чого, ОСОБА_13 розуміючи, що його протиправні дії були викриті потерпілою ОСОБА_8 , не реагуючи на вимоги останньої розрахуватись за товар, намагався втекти з викраденим майном, прискоривши свій рух та вийшовши з приміщення магазину.

В цей час потерпіла ОСОБА_8 безперервно переслідувала ОСОБА_13 і намагалась голосно його зупинити. Знаходячись біля виходу з магазину, ОСОБА_13 , маючи корисливий умисел на відкрите викрадення зазначеного майна, застосував до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилось в нанесенні одного удару долонею лівої руки в область правої частини обличчя, чим подолав опір з боку ОСОБА_8 , яка заважала йому розпорядитися майном на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_13 здійснив спробу втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, однак розпорядитися викраденим майном не зміг, оскільки при спробі зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення був затриманий пересічними громадянами.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, тобто - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, 26.01.2020 року о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_13 побачив, що на проїзній частині зупинився автомобіль марки «Субару» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням його знайомого ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_13 раптово, повторно, виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_9 , що знаходилось у вказаному автомобілі.

З метою реалізації вказаного умислу, 26.01.2020 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_13 діючи повторно, шляхом вільного доступу через відчиненні двері, проник в автомобіль марки «Субару» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, викрав з автомобілю марки «Субару» державний номерний знак НОМЕР_1 мобільний телефон марки «HUAWEI Р30 Pro», вартістю 13 тисяч 999 гривень 80 копійок.

В цей час потерпілий ОСОБА_9 підійшов до автомобілю марки «Субару» державний номерний знак НОМЕР_1 , та помітив відсутність свого мобільного телефону марки «HUAWEI Р30 Pro» тим самим, викривши злочині дії ОСОБА_13 , який, зрозумівши, що його дії було викрито, на вимоги ОСОБА_9 про повернення телефону не відреагував, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 13 тисяч 999 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 186 КК України, визнав себе винним та пояснив, що 19.05.2020 року в обідній час він зайшов до магазину «Єва» по вул. Левітана в м. Одесі, де з метою викрадення, взяв з полиць магазину декілька флаконів шампуню та поклав до пакету, який приніс з собою. Надалі, не розрахувавшись, він почав виходити з магазину, однак до нього підійшла співробітниця магазину ОСОБА_8 та попросила показати пакет, або розрахуватись за товар, на що він почав тікати. ОСОБА_8 почала його наздоганяти, тримаючи за кофту, на що він чинив опір останній. Вибігши з магазину він був затриманий хлопцями які працюють на автомийці навпроти магазину. При цьому ОСОБА_13 пояснив, що не пам`ятає щоб наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , однак допускає що міг завдати удару останній в ході вчинення супротиву. Крім того, ОСОБА_13 пояснив суду, що 26.01.2020 року, він перебував на вул. Ак. Корольова в м. Одесі де побачив знайомого ОСОБА_9 , який вийшов з автомобіля та йшов до аптеки. Перебуваючи разом ще з двома знайомими вони попросили ОСОБА_9 підвезти їх, та отримавши відмову від ОСОБА_9 між ними почалась сварка, в ході якої ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та почав стріляти по ним з пневматичного пістолету, після чого зав`язалась бійка між його знайомими та ОСОБА_9 . В цей час, поки ОСОБА_9 бився з його знайомими він викрав з автомобіля Субару телефон належний ОСОБА_9 .

У скоєному ОСОБА_13 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 , у вчинених кримінальних правопорушеннях також підтверджується сукупністю доказів дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 19.05.2020 року вона працювала керуючою магазином «Єва» по вул. Левітана, 101 в м. Одесі, та знаходилась в кабінеті магазину разом із співробітником служби безпеки магазину ОСОБА_10 дивлячись камери відеоспостереження, що відбувається у залі магазину. Приблизно о 12:00 годин вона по камерах побачила ОСОБА_13 , який поклав гель для душу в свій пакет «АТБ». Вона вийшла в зал, зробила обхід та побачила, як ОСОБА_13 ще поклав шампунь до пакету. Вона підійшла до ОСОБА_13 та поцікавилась, що він робить, на що останній відштовкхув її та почав виходити з магазину. Вона побігла за ним та намагалась його зупинити, схопивши його за кофту на виході з магазину, на що ОСОБА_13 хотів відмахнутись від неї та долонею вдарив її у ліве вухо, після чого побіг. Однак, хлопці які працювали напроти магазину, на автомийці, бачили що відбувалось та затримали ОСОБА_13 в той час коли він тікав з магазину;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що являється спеціалістом економічної безпеки ТОВ «РУШ» мережі магазинів «Єва». Так, 19.05.2020 року він перебував у магазині «Єва» № 449 по вул. Левітана в м.Одесі, проводивши перевірку. У другій половині дня, він дивився відео з магазину та звернув увагу на те, що ОСОБА_8 спілкувалась з чоловіком. Надалі прибігли співробітники магазину та повідомили, що у магазині крадій. Коли він вийшов з магазину на іншу сторону дороги, він побачив, що на підлозі лежав чоловік, а поряд з ним стояла ОСОБА_8 і молоді хлопці, також поряд з ними лежав розірваний пакет з товаром гель «Dove» та шампунь «Clear». Керуюча магазином ОСОБА_8 трималась за голову в області вуха. Там він дізнався, що хлопці з автомийки бачили що відбувалось біля виходу з магазину та вони і затримали ОСОБА_13

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що працює адміністратором торгівельного залу у магазині «Єва» по вул. Левітана, 101. Так, 19.05.2020 року приблизно о 12:00 годині вона стояла біля каси. В цей час до неї підійшла керуюча ОСОБА_8 та сказала натиснути кнопку виклику охорони. Вона бачила як обвинувачений намагався вийти з магазину, а ОСОБА_8 намагалась його зупинити останній відштовхнув ОСОБА_8 , вийшов з магазину та почав відмахуватись, вдаривши ОСОБА_8 в область вуха, після чого остання почала кричати, а обвинувачений перебіг дорогу, де його затримали молоді хлопці.

Також, окрім визнання ОСОБА_13 своєї вини за фактом вчиненого кримінального правопорушення від 26.01.2020 року, його вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 26.01.2020 року приблизно о 15:00 годин він їхав додому по вул. Ак. Корольова на належному йому автомобілі «Субару». Зупинившись, він хотів піти до аптеки. Вийшовши з автомобіля він побачив ОСОБА_13 та ще двох чоловіків, які просили підвести їх додому, на що він відмовив. Завівши автомобіль він почув удар у задню праву дверь. Вийшовши з автомобіля він отримав удар спереду та ззаду, після чого він почав битися з двома чоловіками, яких він не знає. Крім того, в момент бійки він достав пневматичний пістолет та зробив постріл у повітря однак пістолет ці хлопці одразу вибили з його рук та повалили його на підлогу після чого почали бити його ногами. Коли по ньому перестали наносити удари, він встав з підлоги та побачив, що ОСОБА_13 сидить в його автомобілі на місці водія та щось шукає. Коли він підійшов ближче, ОСОБА_13 вийшов з автомобіля, та пішов, а коли він зрозумів, що телефона «HUAWEI Р30 Pro», який лежав на панелі автомобіля немає - він побіг за ОСОБА_13 та іншими чоловіка, однак не наздогнав їх, після чого повернувся до автомобіля та викликав поліцію.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчинені кримінального провавопорушення від 19.05.2020 року підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0000753 від 19.05.2020 року;

- довідкою про вартість товару від 19.05.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 19.05.2020 року з ілюстративною таблицею;

- протоколом огляду предмету від 19.05.2020 року, згідно якого оглянуто шампунь та бальзам ополіскувач «Clear Vita Abe» та крем-гель для душу фірми «Dove»;

- протоколом огляду предмету від 19.05.2020 року, яким проведено огляд СD-диск з записами з камер відеоспостереження;

- протоколом слідчого експерименту від 04.06.2020 року з ілюстративною таблицею;

- протоколом огляду інтернет-сторінки від 12.06.2020 року, яким встановлено наявність відеозапису з камер зовнішнього спостереження на яких зафіксовано спробу ОСОБА_13 та вчинення ним відкритого викрадення майна з магазину «Єва» за адресою: АДРЕСА_3 ;

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення від 26.01.2020 року підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- витягом з ЄРДР за №0000147 від 26.01.2020 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 26.01.2020 року з ілюстративною таблицею, згідно якого оглянуто автомобіль «Субару Імпреза» із застосуванням магнітного порошку чорного кольору де на поверхні водійської двері було виявлено 3 сліди пальців рук;

- видатковою накладною 21.04.2019 року на суму 29 938 гривень;

- висновком експерта №744 від 19.02.2020 року, згідно якого у гр. ОСОБА_9 були виявлені ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- висновком експерта №303-Д від 12.03.2020 року з ілюстративною таблицею, згідно якого сліди пальців рук залишені пальцями лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Позиція обвинуваченого надана під час судового розгляду, повністю підтверджується зібраними доказами, показами потерпілих та свідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані пояснення обвинуваченого та всі виявлені факти, встановлені під час судового розгляду, переконливо свідчать про винуватість ОСОБА_13 у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

Отже, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_13 , вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним допит свідків відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які вже були досліджені судом в судових засіданнях, а саме допитом потерпілих, дослідженням письмових доказів, та допитом обвинуваченого. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши потерпілих, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно доведена у повному обсязі.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, відповідно до ст. 94 КПК України, з урахуванням досліджених доказів, характеру дій обвинуваченого ОСОБА_13 , суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кримінального стягнення, не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, характеристику, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, наявність судимостей за вчинення злочинів проти власності, а тому вважає що перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування щодо нього ст.69 КК України судом не встановлено.

Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості вчиненого ним злочинів, а також є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на інший.

У зв`язку з цим, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з 19.05.2020 року.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 29 938,00 грн., суд вважає таким, що підлягає задоволенню, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого обґрунтовані і підтверджені документально в повній мірі, зокрема чеки та квитанції долучені до цивільного позову відповідають предметному розгляду цивільного позову та на думку суду відносяться до витрат, які пов`язані з вчиненням суспільно-небезпечних дій ОСОБА_13 , окрім того в цій частині позов повінстю визнаний обвинуваченим.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , в частині стягнення моральної шкоди у сумі 40 000,00 грн., до обвинуваченого ОСОБА_13 , суд виходячи з принципів розумності, справедливості та сатисфакції вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки сума, яку потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на думку суду, не відповідає спричиненій йому моральній шкоді, не визнається в цій частині обвинуваченим, а тому суд вважає що справедливою сатисфакцією компенсації моральної шкоди буде сума у розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_9 слід стягнути грошові кошти, а саме: 29 938,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та 25 000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та представництво у суді, а всього на загальну суму 64 938,00 грн.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 129, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Одеса від 23.07.2020 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотри) роки 1 (один) місяць.

Строк початку відбуття покарання ОСОБА_13 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.05.2020 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- дві пляшки чоловічого шампуню фірми «Clear», ємкістю 400 мл., одна пляшка крем-гелю для душу фірми «Dove» ємкістю 500 мл. вважати повернутими за належністю;

- CD-диск марки «Verbatim 700 MB Video 80 min» з відеозаписами 1, 2, 3, 4, 5 та CD-диск марки «Verbatim 700 MB Video 80 min» з відеозаписами 1111 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 29 938,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної, 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, а також 25 000,00 грн. відшкодування витрат на правову допомогу.

Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за проведення:

- судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 1 256 гривень 08 копійок (одна тисяча двісті п`ятдесят шість тисяч вісім копійок)

- судово-товарознавчої експертизи у розмірі 785 гривень 05 копійок (сімсот вісімдесят п`ять гривень п`ять копійок).

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1