Справа № 944/5302/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/997/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначено строк дії ухвали 60 днів, з 19 жовтня 2021 року по 17 грудня 2021 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року скасувати та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зазначає, що, як і у всіх попередніх клопотаннях, так і в даному клопотанні прокурор посилається на одні і ті ж підстави для продовження строку тримання під вартою, а саме: ризик впливу на свідків, наявність ризику переховуватись від суду. Поміж тим, у справі допитані усі свідки сторони обвинувачення, клопотання про допит нових свідків чи повторний допит вже допитаних свідків стороною обвинувачення не заявлялось.
У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інші незаконні дії та те, що інший вид запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Протягом досудового розслідування, від 6 серпня 2020 року (день внесення відомостей до ЄРДР) до 2 жовтня 2020 року (день обрання запобіжного заходу) ОСОБА_7 завжди з`являвся на виклик слідчого та суду. Крім того, ризику переховування від суду можна запобігти шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного браслету.
Звертає увагу на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не збільшилися, а, навпаки, зменшилися.
На переконання апелянта, оскаржувана ухвала не містить доказів, що підтверджують обставини, які свідчать про недостатність застосування цілодобового домашнього арешту з використанням засобів контролю для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Як слідує з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №0000605 від 6 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 2 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 105 100 грн.
Львівським апеляційним судом 15 жовтня 2020 року постановлено ухвалу, якою скасовано ухвалу слідчого судді Львівського апеляційного суду від 2 жовтня 2020 року та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 було неодноразово продовжено ухвалами Яворівського районного суду Львівської області, зокрема: 11 січня 2021 року, 9 березня 2021 року, 5 травня 2021 року, 2 липня 2021 року, 25 серпня 2021 року, 25 серпня 2021 року, востаннє до 24 жовтня 2021 року включно.
У зв`язку із закінченням строку раніше продовженого запобіжного заходу та неможливістю завершити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років; вчинення ОСОБА_7 злочину мало місце під час іспитового строку та в стані наркотичного сп`яніння; в результаті його дій, які полягали у грубому порушенні правил дорожнього руху, настали невиправні наслідки у виді смерті людини. При цьому метою продовження строку тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні суду першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, відтак підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4