Справа № 638/4674/21
Провадження № 1-кп/638/719/22
УХВАЛА
Іменем України

09 лютого 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні 09 лютого 2022 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 завлено клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 09 березня 2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, 29 липня 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано примусові міри медичного характеру, 06 березня 2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 04 грудня 2017 року на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію в 2016 році», 29 грудня 2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн, 11 квітня 2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, 27 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 до суду направлено обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000036 від 18 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України для вирішення питання по суті, 28 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 до суду направлено обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000798 від 01 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України для вирішення питання по суті, 31 травня 2019 року відносно ОСОБА_4 до суду направлено обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0004499 від 18 листопад 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України для вирішення питання по суті, 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 до суду направлено обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0002140 від 04 червня 2019 року за ч. 1 ст.185 КК України для вирішення питання по суті, 31 березня 2020 року відносно ОСОБА_4 до суду направлено обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000049 від 10 січня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України для вирішення питання по суті.
Крім того, ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисні корисливі злочини на території м. Харкова, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, що дає достатні підстави вважати, що останній при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою і в подальшому може продовжити скоювати кримінальні правопорушення.
Також слід зауважити, що не дивлячись на чисельні судимості обвинуваченого та велику кількість обвинувальних актів, які перебувають на судовому розгляді у Дзержинському районному суді останній належних висновків для себе не зробив, допускає чисельні неявки в судові засідання, жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки в судове засідання ОСОБА_4 суду не надав. Таким чином, ОСОБА_4 порушує покладені на нього обов`язки щодо явки в судове засідання чим перешкоджає суду розглянути об`єднане кримінальне провадження в розумні строки.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник проти клопотання заперечували, оскільки причини неявки до суду були поважними, пов`язані сімейними обставинами. У разі наявності підстав для обрання запобіжного заходу, захисник просила суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний період доби.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Також у відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Матеріали об`єднаного кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Інкриміновані у даному кримінальному провадженні злочини під час іспитового строку, та продовжував вчиняти злочинні дії після направлення до суду обвинувальних актів.
В судові засідання 08 вересня 2021 року, 02 листопада 2021 року, 28 грудня 2021 року, 18 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, доказів поважності причин неявки до суду не надав.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на таке.
Ризик переховування від прокуратури та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що відносно нього на розгляді суду знаходиться об`єднане кримінальне провадження за низкою злочинних епізодів, які зокрема було вчинено під час іспитового строку, передбачаючи можливість реального позбавлення волі може переховуватися від правоохоронних органів. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Тому враховуючи неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово не з`являвся за викликами суду в судове засідання, в сукупності з тяжкість можливого реального покарання, вважає що ризик переховування від правоохоронних органів існує поза розумним сумнівом.
На існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вказує та обставина, що ОСОБА_4 має непогашену судимість за вироком Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року, яким він був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки. Внесення відносно ОСОБА_4 в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 січня 2021 року кримінального провадження № 0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, під час іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2019 року, свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення та перевиховання не став та схильний до вчинення злочинів вказаної категорії.
Надаючи оцінку наявності зазначених ризиків судом також враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він, який раніше судимий, на шлях виправлення не став, повторно вчинив дії, за якими обвинувачується у вчиненні низки нових злочинів проти власності, відомостей про офіційне працевлаштування стороною захисту не надано.
Разом з тим, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може бути виправдане, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного засобу для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.
Суд вважає за доцільне наголосити, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 04 січня 2021 року, відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком з 09 лютого 2021 року до 08 квітня 2021 року, про продовження строку дії якого в подальшому державний обвинувач не клопотав. Доказів щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого під час дії цього запобіжного заходу, доказів невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, вчинення в цей період нових злочинів прокурор не надав, а відтак висновок сторони обвинувачення, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти настанню ризиків, є передчасним.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості пред`явленої підозри, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України, на даний час не може запобігти настанню ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193,194, 196, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
- заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- з`являтися до органів прокуратури та суду за першим викликом у призначений час;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали до 09 квітня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на Основ`янське ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 11 лютого 2022 року о 10 год 40 хв.

Суддя ОСОБА_1