ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/394/22 Справа № 202/8277/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000188 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року, про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює директором ПП ЮСОД, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року, було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, враховано факт наявності ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, що свідчить на користь останнього, та є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки не було взято до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження.
Крім того прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
Слідчим суддею не враховано, що кримінальним правопорушенням державі завдано майнової шкоди на загальну суму 8 004 000,00 гривень. Вказану грошову шкоду не відшкодовано.
Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Під час апеляційного перегляду прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону, слідчим суддею не були дотримані.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 04.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 15.07.2014 року ОСОБА_7 обіймає посаду керівника ПП "ЮСОД" (). Так, основними видами економічної діяльності ПП "ЮСОД" () є виробництво військових транспортних засобів та технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Починаючи з 2014 року вищевказане підприємство регулярно приймає участь у проведенні публічних закупівель, що оголошуються Міністерством оборони України та неодноразово оголошувався переможцем щодо надання послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення. Таким чином, щонайменше з 2014 року ОСОБА_7 , як керівник ПП "ЮСОД" () обзавівся сталим колом зв`язків серед службових осіб Міністерства оборони України та його структурних підрозділів.
В ході досудового розслідування зафіксовано надання неправомірної вигоди в розмірі 25 000 доларів США начальнику Центрального управління забезпечення Паливно-мастильних матеріалів Управління сил логістики МО України ОСОБА_9 для подальшої передачі службовим особам, які мали можливість вплинути на спосіб проведення публічної закупівлі, за оголошення однієї публічної закупівлі з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення та, як наслідок укладання одного договору з Міністерством оборони України на надання вищевказаних послуг.
31.08.2021 року ПП "ЮСОД" () оголошено переможцем тендерної закупівлі, предметом якої є послуги з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів спеціального призначення. Ціна договору складає 58 802 533, 20 грн.
Також, в ході досудового розслідування встановлено факт привласнення керівником ПП "ЮСОД" ОСОБА_7 грошових коштів за договором, укладеним між ПП "ЮСОД" та Вінницьким 45 експериментальним механічним заводом (сума договору 8 004 000,00 гривень). Встановлено, що грошові кошти за нібито виконані роботи були перераховані на розрахунковий рахунок ПП "ЮСОД" ().
04 листопада 2021 року ОСОБА_10 , який працює на посаді керівника ПП "ЮСОД" () повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 369 КК України.
На підставі постанови керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 від 28.12.2021 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 04 лютого 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року продовжено термін досудового розслідування у кримінальному провадженні строком до 04.05.2022 року.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дійшов висновку про необхідність відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає при встановлених ризиках і даних про особу підозрюваного забезпечити належну його процесуальну поведінку і запобігти ризикам може тільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Вивчивши клопотання слідчого, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
В свою чергу запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який просить застосувати прокурор є занадто суворим, оскільки в клопотанні слідчого не достатньо викладені обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Із наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 191, КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Таким чином, на даному етапі кримінального провадження докази обґрунтованості підозри повинні бути переконливими та очевидними, щоб створювати у суду реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, а доведеність вини підозрюваного є завданням послідуючих стадій кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому не можна не врахувати дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має вищу освіту, працевлаштований, має місце реєстрації за яким і мешкає, одружений, що свідчить про наявність в останнього стійких соціальних зв`язків, раніше не судимий.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, встановлених по справі ризиків та даних про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде співмірним, пропорційним заходом із ступенем встановлених ризиків та буде в повній мірі відповідати завданню кримінального провадження на даній його стадії.
Доводи прокурора, на які він посилається в апеляційній скарзі, були враховані судом в сукупності з іншими доказами по справі.
Тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 22-00 години до 06-00 години залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності отримання підозрюваним невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі.
Встановити строк тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом до 10 квітня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора;
3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали покласти на відділ поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3