Провадження № 1-кп/638/535/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001619 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 09.08.2011 року народження Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 271 КК України до 5 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

встановив:

20.03.2019 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 8, біля спортивного клубу Pulse gym, куди він приїхав на своєму автомобілі марки Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 . Із вікна свого автомобіля ОСОБА_5 побачив потерпілого ОСОБА_4 , який стояв на тротуарі. ОСОБА_5 вийшов зі свого автомобіля та почав нецензурно висловлюватись в бік ОСОБА_4 .

Після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_8 маючи намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вийшов зі свого автомобіля та спочатку обома руками штовхнув ОСОБА_4 від себе у грудну клітину. Після чого ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки з права на ліво у нижню щелепу потерпілого з лівого боку. Потім ще раз штовхнув у груди потерпілого, а після наніс один удар кулаком лівої руки у праву щелепу. Аналогічного характеру ударів та поштовхів було п`ять. Останній удар був ОСОБА_5 наніс кулаком правої руки в ліву половину обличчя, від якого ОСОБА_4 впав на землю на правий бік, виставивши праву руку, зігнувши її у лікті та вдарившись нею.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 було спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий подвійний перелом нижньої щелепи в ділянці 1-го зуба зліва та суглобового і вінцевого відростка справа, а також закритий перелом верхньої третини правої плечової кістки.

За механізмом закритий подвійний перелом нижньох щелепи утворилися від ударної травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) з необмеженою травматичною площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, які у сукупності згідно з висновком експерта №12-14/653-А/19 віж 23.08.2019 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (відопвідно до п.2.2.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року ).

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення -злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 20.03.2019 року приблизно о 18 годині 45 хвилин він перебував на парковці біля спортивного клубу за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, 8. Виїзд автомобілю, який належав ОСОБА_5 , перегородив потерпілий ОСОБА_4 . Побачивши це, ОСОБА_5 попросив його відійти. Останній відповів, що обвинувачений може від`їхати з іншої сторони.

Після цього ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_4 та наніс удар кулаком в обличчя, в загальному 2 чи 3 удари, та поїхав.

Також у судовому засіданні обвинувачений пояснив, що тривалий час займався єдиноборством, при цьому не пам`ятає, що при завданні ударів висловлювався нецензурно. У момент завдання ударів хоча потерпілий і був пішоходом, останній стояв на місці.

Вину у інкримінованому йому кримінальному провопорушенні визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється, цивільний позов визнає частково, а саме: завдану матеріальну шкоду у розмірі, що підтверджується квитанціями про витрати на оплату лікування, та моральну шкоду у розмірі 15 тисяч гривень.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 20.03.2019 року по закінченню робочого дня він пішов зустрічати дружину. У напрямку до вулиці Дерев`янко зупинився та слухав музику через навушники. У цей час побачив фари, та помітив, що до нього звертається водій, однак нічого не почув, оскільки слухав музику через навушники. Водій попросив його відійти, щоб у нього була змога проїхати. Коли водій вийшов з авто, потерпілий йому сказав, що він може виїхати з іншого місця, як і всі решту водіїв. Після цього обвинувачений ОСОБА_5 його штовхнув, потерпілий впав на коліно. Піднявшись, потерпілий отримав від обвинуваченого два удари. Після чого водій сів в машину та поїхав.

Потерпілий викликав поліцію, а коли зрозумів, що у нього зламана щелепа, викликав швидку допомогу. У лікарні потерпілому зробили операцію, після чого він залишився у лікарні ще на один тиждень.

У судовому засіданні потерпілий підтримав заявлений ним цивільний позов, пояснивши, що спричинену матеріальну шкоду він оцінює в 27 963 грн., що підтверджується квитанціями про оплату витрат на проведення хірургічного лікування, витрат на медикаментозне лікування, витрат на медичні дослідження, витрат на транспортування до лікарні та з лікарні додому, внесків до членської благодійної організації Швидка допомога, харчування за дні перебування на стаціонарному лікуванні, вартості дієтичного харчування під час знаходження на лікарняному тривалістю 68 днів та витрат на відновлення 41-го зуба.

Розмір моральної шкоди у сумі 150 000 грн обгрунтовує гострим фізичним болем в результаті нанесення тілесних ушкоджень, хвилюваннями за життя та стан свого здоров`я, перенесеним емоційним стресом, що супроводжувався відчуттям розгубленості та тривоги, порушенням звичайного укладу його життя та життя його сім`ї, необхідністю продовжити лікування.

У судових дебатах потерпілий визначив розмір заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди у сумі, евівалентній двом тисячам американських доларів.

З урахуванням визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому йому злочині та неоспорювання фактичних обставин, викладених у обвинувальному акту, прокурор від свідків обвинувачення у судовому засіданні відмовився.

Прокурором у якості доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні надані до суду письмові докази.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та знаходить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, що об`єктивно доказують вину обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

Згідно з висновком експерта №12-14/563-А/19 від 23.08.2019 року, проведеного лікарем судово-медичним експертом Обласного бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоров`я Харківсьої обласної державної адміністрації у ОСОБА_4 , 36 років, встановлено закритий подвійний перелом нижньої щелепи тіла нижньої щелепи в ділянці 1-го зуба зліва та суглобового і вінцевого відростка справа, а також закритий перелом верхньої третини правої плечової кістки.

Вказані ушкодження за своїм характером та виглядом не виключають можливості утворення їх в строк 20.03.2019 року при обставинах, відомих з ухвали слідчого судді та медичної документанції.

Тілесні ушкодження, встановлені у гр. ОСОБА_4 найвірогідніше знаходяться у причинному зв`язку з обставинами подій, що стались 20.03.2019 року.

За ступенем тяжкості закритий подвійний перелом нижньої щелепи тіла нижньої щелепи в ділянцці 1-го зубу зліва та сугловового і вінцевого відростка справа, а також закритий перелом верхньої трретини правої плечової кістки, як у сукупності, так поодинці, відповідно до п.2.2.1 а ю, в п.п.п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм триваолості розладу здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію вищезазначених ушкоджень, які мають місце у ОСОБА_4 , можна припустити, що вони не могли утворитися при одноразовому мимовільному падінні з висоти зросту на тверду поширену поверхню. Механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_4 в цілому не суперечить способу їх спричинення (об`єктивним судово-медичним даним), на який вказує потерпілий під проведення слідчого експерименту за його участю від 22.08.2019).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 22.08.2019 року та доданою до нього фототаблицею, 20.03.2019 року близько 18 год 45 хв потерпілий знаходився на тротуарі біля спортивного клубу Puls gym, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 8. До нього під`їхав ззаду автомобіль марки Suzuki державний номерний знак НОМЕР_1 темно-зеленого кольору, з якого вийшов чоловік слов`янської зовнішньості на вигляд 30 років, округле обличчя, світле коротке волосся зростом 180-185 см. Чоловік підійшов до потерпілого на відстань приблизно витягнутої руки. Після чого двома руками штовхнув від себе у передню грудну клітину потерпілого потерпілого. Від поштовху ОСОБА_4 пошатнувся назад, але встояв на ногах. Далі ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки зправа наліво у нижню щелепу потерпілого з лівого боку. Потім ще раз штовхнув у груди потерпілого, а після наніс один удар кулаком лівої руки зліва на право у праву частину нижньої щелепи ОСОБА_4 . Аналогічного характеру ударів та поштовхів було приблизно п`ять. Останній удар ОСОБА_9 наніс кулаком правої руки в ліпу половину обличчя, від якого ОСОБА_4 впав на землю на правий бік. При цьому виставивши праву руку, зігнувши її у лікті та вдарившись нею.

Згідно з характеристикою, наданою директором Комунального закладу Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №6 Харківської міської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_5 працював в КДЮСШ №6 ХМР з 24.01.2018 року по 30.08.2019 року. За місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимоги ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.9 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність на утриманні малолітньої дитини 2019 року народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (розпорядження про надання відпустки, видане Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОМЕТ-ДІ") а також те, що вину в скоєнні кримінального правопорушення він визнав повністю, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, матеріали кримінального провадження містять позитивну характеристику обвинуваченого з останнього місця роботи, є фізичною особою-підприємцем, судимість останнього за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09.08.2011 року погашена у встановленому законом порядку, та вважає за необхідне призначити покарання, передбачене санкцією Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, адже саме таке покарання обвинуваченому буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61 КПК України, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільні позови по кримінальному провадженню розглядаються відповідно до вимог цивільного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Суд враховує, що потерпілим заявлено вимогу щодо вішкодування матеріальної та моральної шкоди однією сумою.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та потерпілим докази на підтвердження відшкодування понесених потерпілих матеріальних збитків, що були завдані внаслідок вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, зокрема надані ксерокопії квитанції на оплату витрат на проведення хірургічного лікування, витрат на медикаментозне лікування, витрат на медичні дослідження, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 3212 грн 52 коп.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» п.3 роз?яснив, що: під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачем, інших цивільних прав, у зв?язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно даних висновків судового-медичного експерта, потерпілому ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров я.

З урахуванням того, що сума моральної шкоди, визначена в цивільному позові, повністю не підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами та частково визнана обвинуваченим, суд вважає необхідним цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна шкода завдана протиправними діями винної особи , що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Суд враховує, що згідно з довідкою №233 про термін тимчасової непрацездатності для подання до страхової організації, ОСОБА_4 перебував на лікуванні у травматологічному відділенні у КНП «МП №26№» у період з 30.04.2019 року по 24.05.2019; згідно з виписки із медичної карти №6746 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , останній переніс операцію з двощелепного шунтування, видалення 41 зуба із проведенням курсу протизапальної та симптоматичної терапії із рекомандаціями щодо лікування у стоматолога-хірурга у поліклінці та подальшими обмеженнями щодо харчування та догляду за гігієною ротової порожнини.

Так, суд вважає доведеним що внаслідок внаслідок вчиненого кримінального правопорушення відбулась зміна звичайного укладу життя потерпілого на час отримання ним тілесних ушкоджень та проходження лікування та реабілітації, що вплинуло на його фізичний стан.

Суд приймає до уваги той факт, що потерпілий дійсно зазнав моральних страждань у вигляді душевного хвилювання, викликаного ушкодженням здоров`я, фізичним болем, завданим травмами у результаті спричинених тілесних ушкоджень. Також суд вважає доведеним обставини щодо зміни укладу життя потерпілого, які виразились у неможливості нормальної життєдіяльності і тривалому лікуванні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, з урахуванням зазначених обставин,виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, стягненню підлягає сума в розмірі 30 000 гривень, що на думку суду є належним відшкодуванням у цьому випадку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Витрати на проведення судово-медичної експертизи №12/14/563/19 відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суму 3212 грн. 52 коп. (три тисячі двісті дванадцять гривень п`ятдесят дві копійки), в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень).

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя