УХВАЛА
Іменем України

25.10.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 296 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на встановлення в ході досудового розслідування, що 18 червня 2021 року близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_5 перебував на території літнього майданчику кав`ярні «Шарікава», що в м. Житомирі неподалік будинку № 18, що по вул. Михайлівській.
В цей же день, час та місці у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, поєднаним із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, дістав заздалегідь заготовлений предмет, ззовні схожий на кухонний ніж, та наблизившись до ОСОБА_7 , намагався нанести останній удар указаним предметом, однак не влучив у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 , зреагувавши на удар, відскочила та почала втікати, оскільки вказані дії сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ставлячись зневажливо до перехожих громадян, при цьому грубо порушуючи громадський порядок і спокій окремих громадян, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, ОСОБА_5 почав розмахувати заздалегідь заготовленим предметом, ззовні схожим на кухонний ніж у бік перехожих, тим самим демонструючи свою зневагу до суспільства та окремих громадян.
В подальшому неправомірні дії ОСОБА_5 були припинені перехожими, котрі повалили останнього на землю та утримували до приїзду працівників поліції.
Крім того, 20.06.2021 року близько 15 години 15 хвилин ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Житомир, вул. Михайлівська, 15, а саме біля магазину «Полісся Продукт», де помітив раніше невідомих йому осіб, які проводили акцію з приводу влаштування тварин до сімей.
В цей же день, час та місці у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно почав провокувати конфлікт з представником організації «Зоодозор» ОСОБА_8 в громадському місці, висловлюючись нецензурною лайкою.
Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, наблизившись до ОСОБА_8 , спричинив конфлікт з останньою, в результаті якого висловлювався нецензурною лайкою в бік останньої, плював в неї, розмахував перед її обличчям зламаною тростиною, тим самим демонструючи свою зневагу до суспільства та окремих громадян.
В подальшому неправомірні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками поліції.
Своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 18.06.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.
У свою чергу умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), ОСОБА_5 20.06.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.
23.06.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 296 КК України.
У той же день ОСОБА_5 допитано в якості підозрюваного, який згідно зі ст. 63 Конституції України від дачі показань відмовився, однак в своїх анкетних даних указав, що проживає (зареєстрований) за адресою АДРЕСА_1 (у повідомленні про підозру АДРЕСА_2 ).
15.07.2021 року отримано відповідь на запит з КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», згідно з яким встановлено, що ОСОБА_5 спостерігався у лікаря-психіатра з приводу шизофренії, у зв`язку із чим 16.07.2021 року слідчим винесено постанову про призначення судово-психіатричної експертизи.
За словами слідчої, 16.07.2021 року працівникам оперативного підрозділу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було доручено забезпечити явку на 20.07.2021 року ОСОБА_5 до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради з метою проведення указаної експертизи, однак останнього за місцем реєстрації не було, а згодом встановлено, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає.
У подальшому були відпрацьовані можливі місця перебування ОСОБА_5 в м. Житомирі, однак в жодному з ймовірних місць перебування (проживання) останнього не було знайдено.
Слідча вказує у клопотанні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину ОСОБА_7 на __ арк.;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 на __арк.;
- протоколом огляду місця події від 18.06.2021 року на __арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 на __ арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 на__ арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 на __ арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 на __ арк.;
- протоколом огляду предмету від 22.06.2021 року на__ арк.;
- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину ОСОБА_8 на __ арк.;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 на __арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 на __арк.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 на 1 арк.
З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити нове кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до категорії тяжкого злочину, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити. Прокурор додав, що у слідства відсутні дані про постійне місце проживання підозрюваного, останній раніше судимий, судимість не погашена, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. За словами прокурора, строк досудового розслідування у провадженні закінчується 06.11.2021 року. Слідча підтвердила слова прокурора про те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання та за словами безпосередньо підозрюваного - останній взагалі проживає на вулиці. До того ж підозрюваний не має засобів зв`язку і обрання іншого запобіжного заходу, наприклад, цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також забезпечити проведення судово-психіатричної експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання. Підозрюваний пояснив, що до 07 жовтня працював неофіційно на будівництві у м. Києві, після чого на свій день народження повернувся до м. Житомира, із 07 по 21 жовтня проживав у під`їзді будинку біля будівлі Державної служби охорони, а останні 3 дні до затримання проживав у людей по пров. Бердичівському в м. Житомирі, із місць позбавлення волі вийшов у 2017 році та після того в будинку по вул. Східній жодного разу не жив, фактично на утриманні нікого не має. Підозрюваний просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, серед іншого, з метою лікування ноги. Додав, що поки перебував у розшуку, то не вчинив жодного кримінального правопорушення, а фактично був затриманий 24.10.2021 року працівниками поліції о 15-16 годині дня.

У свою чергу захисник звертав увагу на не доведення стороною обвинувачення ризиків, про які йшла мова у клопотанні, та можливість проведення судово-психіатричної експертизи і без застосування до його підзахисного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Окрім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох правопорушень, одне із котрих за класифікацією КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки за матеріалами клопотання ОСОБА_5 із 10.08.2021 року перебував у розшуку, раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, постійного місця проживання не має.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та постійного доходу, постійного місця проживання репутацію підозрюваного, наявність судимості, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який, не забезпечить запобігання ризикам, визначеним КПК України та наваленим у клопотанні (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Твердження захисника та підозрюваного ОСОБА_5 про те, що останній буде з`являтись до правоохоронних органів, у тому числі й з метою проведення експертизи, заслуговують на увагу слідчого судді, проте враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 23.06.2021 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 296 КК України, у подальшому 10.08.2021 досудове розслідування у провадженні зупинялось та було відновлене 24.10.2021 року у зв`язку із встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням викладеного та положень статті 219 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 13 днів, тобто в межах строку досудового розслідування. Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 13 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 15 год. 00 хв. 24 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45 400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 15 год. 00 хв. 05 листопада 2021 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001320;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1