ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2892/22
провадження № 1-кс/753/470/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2022 р. Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, з вищою освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без встановленого місця реєстрації на території України та м. Києва, офіційно не працюючого, раніше не судимого (зі слів),

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , 11 лютого 2022 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Анни Ахматової, 6, шляхом розбиття скла автомобіля марки «Renault Trafik», д.н.з. НОМЕР_1 , з салону таємно викрали особисті речі ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_9 , діючи погоджено з ОСОБА_6 , розподіливши між собою злочинні ролі, суть яких полягала в тому, що ОСОБА_6 буде розбивати скло автомобіля та викрадати майно, а ОСОБА_9 буде знаходитись поряд та слідкуватиме за навколишньою обстановкою з метою виявлення сторонніх осіб та попередження в подальшому ОСОБА_6 . ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 11 лютого 2022 року приблизно о 18 год 15 хв, проходячи біля будинку № 6 по вулиці Анни Ахматової в м. Києві, побачили на узбіччі проїзної частини припаркований автомобіль марки «Renault Trafik», та обравши його предметом свого злочинного посягання, підійшли до вказаного автомобіля, де діючи узгоджено, відповідно до попередньо розподілених ролей, ОСОБА_9 почав спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_6 у разі появи сторонніх осіб, ОСОБА_6 , в свою чергу, розраховуючи на належне виконання ОСОБА_9 відведеної злочинної ролі, підійшовши до передніх правих дверей автомобіля марки «Renault Trafik», у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб розбив скло вище вказаних дверей автомобіля, після чого, проникнувши до салону, таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: грошові кошти в сумі 320 гривень, гаманець шкіряний чорного кольору, перепустку та медичну довідку на ім`я потерпілого ОСОБА_10 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом з викраденим майном, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 320 грн і, маючи реальну можливість розпорядитися ним на свій розсуд, в результаті переслідування були затримані співробітниками поліції.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, пов`язану з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на строк до 6 років, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю.

При цьому, більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема:

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не працює, не має постійного джерела доходів та вчинив умисний злочин у сфері злочинів проти власності;

запобіжний захід у вигляді особистої поруки неможливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до частини першої статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відсутні;

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання в м. Києві, на момент вчинення злочину, з його слів, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , тому даний запобіжний захід не буде дієвим та не зможе стримати його від вчинення ним нових злочинів.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу вказане клопотання передано слідчому судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року забезпечено захист ОСОБА_6 шляхом призначення захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи на необґрунтованість підозри та незаконне затримання ОСОБА_6 . Захисник зазначив, що підозрюваний не був доставлений впродовж 60 годин до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу, розгляд клопотання відбувається поза 72 годинний строк, тому вказане клопотання розглядається на порушення вимог закону.

ОСОБА_6 підтримав позицію захисника та зазначив, що він посварився зі співмешканкою, вийшов на вулицю, зачепив дзеркало заднього виду автомобіля марки «Renault Trafik» та зі злості вибив скло автомобіля, при цьому, речей з автомобіля не брав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження № 0000620, слідчий суддя виходить з такого.

Частинами першою, другою, третьою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи; якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Статтею 211 КПК України визначено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Враховуючи, що у судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу захисником подана скарга на незаконне затримання, зважаючи на необхідність невідкладного розгляду скарг на незаконне затримання, для недопущення протиправного обмеження прав ОСОБА_6 на свободу, слідчий суддя розглянув скаргу на незаконне затримання у цьому судовому засіданні та перед початком розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу звільнив ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу він не має статусу затриманої особи, а є таким, що перебуває на свободі.

Відповідно до статті 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.

Клопотання про застосування запобіжного заходу надійшло до суду 14 лютого 2022 року.

Обґрунтованість доводів захисника про порушення органами слідства встановлених статтею 211 КПК України 60-ти та 72-ох годинних строків після затримання підозрюваного можуть мати наслідком виключно звільнення підозрюваного з під варти, а не неможливість розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу.

СВ Дарницького УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 11 лютого 2022 року № 0000620 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

11 лютого 2022 року о 18 год 20 хв ОСОБА_6 затриманий в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

11 лютого 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

З долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження № 0000620 вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 передбаченого частиною третьою статті 185 КК України кримінального правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України. Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність відомостей про постійне місця роботи, проживання, може бути перепоною для його перебування у територіальній близькості від місця розташування органу досудового розслідування та явки на виклик органу досудового розслідування чи суду. Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 корисливого злочину, який міг принести йому прибуток, слідчим зазначено, а стороною захисту не спростовано, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 185 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне місце роботи та джерело доходу та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_6 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам. В тому числі домашній арешт не буде дієвим запобіжним заходом, який унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих, оскільки слідчому судді не надано доказів про адресу його постійного довготривалого місця проживання.

Відповідно до частини статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , встановлені досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що визначення найнижчої межі застави для тяжкого злочину не співвідноситиметься із характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , найвищої межі не відповідатиме рівню доходів підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що для ОСОБА_6 розмір застави, який має на меті достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не має бути завідомо непомірним для нього, є тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 74 430 грн.

Керуючись ст. 110, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 квітня 2022 року.

Визначити ОСОБА_6 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_6 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1