Справа № 541/2695/21
Провадження № 1-кп/541/47/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000489 від 10.08.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наталівка Гребінківського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.09.2000 Миргородським міським судом Полтавської області по ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 206, ч. 3 ст. 81, ст. 44, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 145, ст. 44, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

14.09.2001 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області, звільнений умовно - достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дня;

25.11.2002 Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 350, ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 10.07.2008 по відбуттю терміну покарання;

24.02.2016 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.11.2020, вирок Хорольського районного суду Полтавської області, змінено: за ч. 3 ст. 296 КК України, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності, звільнений з зали суду по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника,адвоката ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року, близько 17 години 50 хвилин в с. Хомутець Миргородського району, Полтавської області, ОСОБА_3 рухався за кермом автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка до перехрестя вулицею Центральною.

В цей час, по головній дорозі вулиці Центральної рухався автомобіль СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , в напрямку вул. Партизанської, тобто з права на ліво відносно автомобіля ВАЗ 2108.

Так, водій автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Центральною, з власної необережності, проявивши неуважність, порушуючи вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, де вказано:

16.12. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух, не врахував дорожні умови, щоб мати змогу повністю контролювати свій рух, не дав дорогу автомобілю СІТROЕN та виїхав на перехрестя з вулицею Центральною, де відбулося зіткнення з автомобілем СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 ; відповідно до висновку судово-медичної експертизи №392 від 20.08.2021, отримав наступні тілесні ушкодження: перелом 6 - ребра зліва, без зміщення, синці, що розташовані на внутрішній поверхні верхньої середньої третини правого передпліччя, передньо-боковій поверхні грудної клітини з ліва, на рівні 5-7 ребер, «...крововилив оболонки ока зліва...», які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, та по ступеню тяжкості, у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-21/11086-ІТ від 28.09.2021, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.16.12 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах даної події водій автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 с т. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що викладені в обвинувальному висновку обставини ДТП відповідають фактичним обставинам які відбулися 09 серпня 2021 року в селі Хомутець, він керував автомобілем ВАЗ та допустив неуважність, порушив ПДР, не надав перевагу в русі автомобілю яким керував потерпілий. В наслідок зіткнення потерпілий отримав тілесні ушкодження. В скоєному він щиро кається, та жалкує, що завдав потерпілому фізичного болю та матеріальних збитків. Він частково відшкодував шкоду завдану потерпілому, вибачився перед ним. Просить суворо не карати та повернути автомобіль, ВАЗ яким він керував, оскільки він є фактичним володільцем автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 09 серпня 2021 року, близько 17 години 50 хвилин в с. Хомутець Миргородського району, Полтавської області, він рухався по головній дорозі вулиці Центральної керуючи автомобілем СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час автомобіль ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Центральною не зупинився, не надав йому перевагу в русі внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті зіткнення він отримав тілесні ушкодження які вказані в обвинувальному акті, а автомобілі механічні пошкодження. Як стало пізніше відомо автомобілем ВАЗ керував обвинувачений ОСОБА_3 . Обвинувачений частково відшкодував шкоду завдану злочином, злочин скоєний з необережності, тому він вважає що покарання має бути призначене не суворе.

Свідчення потерпілого та обвинуваченого узгоджуються та об`єктивно підтверджуються належними та допустимими доказами.

Витягом з ЄРДР №0000489 від 10.08.2021, відповідно до якого внесені відомості про скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин вказаних в обвинувальному акті.

Заявою потерпілого ОСОБА_5 про ДТП, яка мала місце 09.08.2021 року в селі Хомутець Миргородського району, в результаті якої він отримав тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.08.2021 року та протоколом додаткового огляду місця події від 03.09.2021 року відповідно до яких на проїжджій частині дороги вулиці Центральна с. Хомутець зафіксовано зіткнення автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 та фото таблицею та схемою місця ДТП.

Висновком судово-медичної експертизи №392 від 20.08.2021, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: перелом 6 - ребра зліва, без зміщення, синці, що розташовані на внутрішній поверхні верхньої середньої третини правого передпліччя, передньо-боковій поверхні грудної клітини з ліва, на рівні 5-7 ребер, «...крововилив оболонки ока зліва...», які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, та по ступеню тяжкості, у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними в момент спричинення.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-21/11086-ІТ від 28.09.2021, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.16.12 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах даної події водій автомобіля ВАЗ, моделі 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Згідно посвідчення водія НОМЕР_3 ОСОБА_3 з квітня 2021 року має право на керування транспортними засобами категорії В.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

Згідно посвідчення водія НОМЕР_5 ОСОБА_5 має право на керування транспортними засобами в тому числі категорії В.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоєнні кримінального правопорушення ч. 1 ст.286 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає, часткове відшкодування шкоди завданої злочином та щире каяття, оскільки обвинуваченим в ході досудового розслідування вчинено ряд дій які свідчать про усвідомлення протиправності своєї поведінки, зокрема вибачення перед потерпілим, висловлення співчуття, часткове відшкодування шкоди завданої потерпілому кримінальним правопорушенням.

Обставини що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вчинений з необережності, відношення останнього до скоєного, обставини скоєння злочину, характер та розмір завданої потерпілій шкоди, позицію потерпілого який не наполягав на суворому покаранні в зв`язку з частковим відшкодуванням шкоди завданої злочином,обставини що пом`якшують покарання, а також особу обвинуваченого, який хоча раніше і притягався до кримінальної відповідальності, однак має постійне місце проживання, характеризується посередньо. При цьому зважаючи на встановлені судом обставини в ході судового розгляду та враховуючи що, висновок органу пробації, яким встановлено високий рівень ризику повторно вчинення правопорушення та не можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства зроблений при підготовці досудової доповіді без участі обвинуваченого, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе в умовах обмеження волі.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного основного покарання, звільнивши ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком та покласти на останнього обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України. Що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності. При цьому суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
Беручи до уваги добровільне часткове відшкодування ОСОБА_3 завданої шкоди, незастосування щодо нього заходів, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, створить більш сприятливі умови для продовження відшкодування й захисту прав та законних інтересів потерпілого, що є одним з основоположних завдань кримінального провадження.
Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені, підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном 1 (один)рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Скасувати арешт майна здійснений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 12 серпня 2021 року.

Речові докази:пошкоджений автомобіль марки СІТROЕN, моделі С-ЕLYSEE, д.н.з НОМЕР_2 вважати повернутим власнику ОСОБА_5 ;

пошкоджений автомобіль марки ВАЗ, моделі 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання автомобілів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, накладку на кермо з автомобіля марки ВАЗ, моделі 21083 д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області передати власнику чи повноважній особі (законному володільцю);

сліди РБК з лівої водійської двері автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108 д.н.з НОМЕР_1 , сліди РБК з скла лівої водійської двері автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , чотири липкі стрічки з слідами пальців рук з лівої водійської двері автомобіля марки ВАЗ, моделі 21083 д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1