Справа № 212/9686/15-к
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002190 від 09 серпня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, інвалідом не являється, одруженого, має малолітню дитину: сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

Сторони провадження та інші учасники: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 09 серпня 2015 близько о 02.00 годині ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими знаходився у приміщенні кафе «Малина», розташованого по вул. Булди , 4 а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

В той же день, 09.08.2015 близько о 02.00 годині у вищезазначене кафе прийшов ОСОБА_3 , де разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали вживати спиртні напої.

Близько 02.15 годин, ОСОБА_6 , знаходячись у кафе замовив пісню, зміст якої викликав невдоволення у ОСОБА_3 та його знайомої ОСОБА_8 . ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 та почав висловлювати в його адресу невдоволення з приводу його поведінки і на цьому ґрунті між зазначеними особами виникла особиста неприязнь та сталася сварка.

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 вийшли на подвір`я кафе для вияснення стосунків, де між ними продовжилася сварка на ґрунті виниклих неприязних стосунків. До сварки приєдналися знайомі ОСОБА_6 : ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які теж почали виясняти з ним стосунки.

ОСОБА_3 попрямував до свого особистого автомобілю «БМВ 5 серії» синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію права власності на транспортний засіб НОМЕР_2 видане на його ім`я), який був припаркований на стоянці біля адміністративної будівлі зазначеного кафе, де із салону автомобілю взяв пістолет фірми «ZORAKI» (Туреччина) моделі «914-S», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер № НОМЕР_3 , який згідновисновку судово-балістичної експертизи № 58/07-431 від 20.08.2015 року є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю гладко ствольним самозарядним пістолетом калібру 9 мм Р.А., висловлюючи погрозу щодо застосування вогнепальної зброї здійснив один постріл у повітря.

Після чого, сів до свого автомобіля та через опущене скло здійснив декілька пострілів у повітря з метою залишення території кафе «Малина», оскільки шлях автомобіля був заблокований відвідувачами кафе.

ОСОБА_6 підійшов до авто відібрати пістолет та за руку був затягнутий ОСОБА_3 до вказаного автомобіля через опущене скло.

Після чого, у ОСОБА_3 в салоні автомобіля виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з яким у нього сталася сварка в той вечір та до якого виникли неприязні стосунки. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 здійснив один постріл в бік останнього та попав у коліно правої ноги, а також вкусив за палець лівої руки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: вкушеної рани нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кісті та садної рани колоподібної форми по передній поверхні в проекції нижнього краю правого наколінника, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1796 від 12.08.2015 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому обвинувачений зазначив, що розуміє правові наслідки такого звільнення і що вказана підстава для звільнення не є реабілітуючою обставиною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання підзахисного, просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані прокурором матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає такі альтернативні види покарання штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Так, ОСОБА_3 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, та з дня події вчинення кримінального правопорушення серпень 2015 року, а тому на час розгляду клопотання в суді пройшло більше ніж два роки.

Судом під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також того, що ОСОБА_3 вчинив інше кримінальне правопорушення за період з серпня 2015 року по 18 листопада 2021 року, переховувався від слідства та суду, не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст. 49 КК України.

За таких обставин вбачається, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України, що є кримінальним проступком, як те встановлено ст. 12 КК України, а ст. 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки. В даному разі з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України минуло більше двох років, а передбачених ст. 49 КК України обставин, перешкоджаючих застосуванню давності, в судовому засіданні не встановлено, обвинувачуваний в судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, що і обумовлює висновок суду про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 125, 44, 49 КК України, ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0002190 в частині пред`явлення обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України відносно нього закрити, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Матеріали досудового розслідування № 0002190 від 09 серпня 2015 року залишити при обвинувальному акті.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя ОСОБА_1