Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1783/21
Номер провадження 1-кс/530/473/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2021 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із начальником Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 24.11.2021 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 24.11.2021 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
Старший слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області із вищевказаним клопотанням, погодженим із начальником Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 24.11.2021 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 23.11.2021 року до чергової частини СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від медичного працівника КНП Котелевська ЛПЛ про те, що по вулиці Полтавський шлях, сел Котельва відбулося ДТП за участі легкового автомобіля та велосипедистки.
При виїзді СОГ було встановлено ,що дійсно 23.11.2021 року близько 19:00 год автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 ,сірого кольору, типу седан, під керуванням ОСОБА_4 , 1973 року народження рухався по вулиці Полтавський шлях ,сел Котельва, в цей момент несподівано для водія ОСОБА_4 з лівого узбіччя в попутному напрямку ,перетнувши вузьку суцільну лінію на велосипеді жіночого типу виїхала ОСОБА_5 , 1951 року народження в процесі гальмування автомобіля відбулося зіткнення авто з велосипедом в результаті чого велосипедистка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та в подальшому була госпіталізована до КНП Котелевська ЛПЛ каретою екстреної медичної допомоги. При огляді лікарями медичної установи ОСОБА_5 поставлено діагноз: вивих лівої гомілки та перелом кісток лівої гомілки, травма коліна.
24.11.2021 року за даним фактом внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000315 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
24.11.2021 року під час огляду місця події по вулиці Полтавський шлях, сел Котельва Полтавської області в присутності понятих складено протокол огляду місця події на підставі якого
старшим слідчим СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 з місця події вилучено : автомобіль ВАЗ, модель 2115 д.н.з. НОМЕР_1 ,сірого кольору ,типу седан-В,2011 року випуску ,власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.04.2011 року є ОСОБА_4 , 1973 року народження, житель АДРЕСА_1 котрим керував останній . Окрім цього було вилученого велосипед з відкритим ( жіночого) типом рами, рама покрита корозією з залишками червоного кольору.
Враховуючи те, що вилучені вищезазначені транспортні засоби та речі і предмети можуть містити в собі відомості, що допоможуть встановленню фактичних даних і обставин вчинення кримінального правопорушення та в подальшому вони можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати, або пошкодження майна, що на ньому міститься та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).
Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004тавід 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1ст.94 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, всупереч п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий звертаючись до суду з клопотанням не врахував того, що текст другої сторінки клопотання викладений не в повному обсязі, тобто відсутня мотивувальна частина клопотання, зазначено лише, що в ході огляду місця події вилучено велосипед з відкритим (жіночим) типом рами, рама покрита корозією з залишками червоного кольору. Так, в клопотанні не зазначено, кому належить велосипед, а сама по собі постанова слідчого про визнання і передачу речових доказів на зберігання не може бути підставою для накладення арешту на майно.
Частиною 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таке рішення слідчого судді про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази буде справедливим та відповідатиме вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.
Крім цього слідчий суддя виходив, з того, що як стверджує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню начальнику Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_6 для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171,172,309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із начальником Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 24.11.2021 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернути начальнику Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_6 та встановити строк в 72 години для усунення недоліків, з моменту отримання ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1