справа № 563/1233/20
провадження № 1-кс/563/196/21
УХВАЛА

15 вересня 2021 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

дізнавача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу про оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000237 від 18.07.2019 року,

встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП у Рівненськійц області ОСОБА_5 від 26.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000237. Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2019 року вона звернулась до Корецького ВП із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв"язку із злісним ухиленням від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

26 серпня 2021 року дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000237 від 18.07.2019 року.

Вважає постанову слідчого незаконною та передчасною, оскільки дізнавачем не повністю проведено досудове розслідування по справі.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задоволити з підстав, зазначених у скарзі.

Дізнавач ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення скарги, оскільки по кримінальному провадженню були проведені всі необхідні слідчі дії.

Заслухавши пояснення скаржника, дізнавача, прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до такого висновку.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем ВП № 7 ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237 від 23.09.2019 року за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 23 вересня 2019 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000237 за ч.1 ст.164 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зокрема, такі ґрунтуються на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, зроблені в результаті проведеного аналізу ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України

Під час досудового розслідування дізнавач ОСОБА_5 , провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до роз`яснень до ст. 164 КК України, ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коло воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Визнання судом ухилення злісним повинно бути належним чином вмотивовано у вироку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

З аналізу норм, закріплених у ст. 164 КК України слідує, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державному виконавцю, приватному виконавцю тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що складається із сум виплат за три місяці відповідних платежів.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.07.2018 року в справі № 221/2222/16-к.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність у ОСОБА_6 умислу на злісне ухилення від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), тобто суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

Згідно із ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

З аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

У межах кримінального провадження дізнавачем ОСОБА_5 були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії.

Також, слідчим був допитаний ОСОБА_6 , який дав покази про те, що він офіційно ніде не працює, аліменти він частково сплачує, не заперечив факт заборгованості по аліментах та зобов"язався в подальшому сплачувати їх.

Наявність тимчасової заборгованості зі сплати аліментів, за умови відсутності зі сторони боржника будь-якого діяння, яке було спрямоване на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державному виконавцю, приватному виконавцю тощо) не утворює склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Проте скаржник під час розгляду скарги не надала слідчому судді доказів, які б підтверджували доводи щодо незаконності оскаржуваної постанови слідчого, як зазначено у скарзі.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000237 від 18.07.2019 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя