Провадження № 1-кс/638/227/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю скаржника - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із скаргою, згідно прохальної частини якої заявник просить суд: зобов`язати компетентну особу Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяву про кримінальне правопорушення, вчинене розпорядником Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , що має ознаки, викладені у статті 366 Кримінального кодексу України від 24.12.2021 року та почати розслідування. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що був вимушений звернутися до ВП №2 ХРУП №1 ГУНПУ в Харківській області з коротким викладом інформації про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 Кримінального кодексу України та заявнику стало відомо, що відділом поліції не виконано вимоги статті 214 КПК України та відомості за його заявою не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ОСОБА_4 своїми діями наніс заявнику моральну шкоду, що призвело до порушення його прав та свобод. Просить суд скаргу задовольнити.

28.12.2021 року голова Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 звернувся до Харківського апеляційного суду із поданням про вирішення питання підсудності скарги ОСОБА_3 іншому суду.

Згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 10.01.2022 року подання голови Комінтернівського районного суду м. Харкова задоволено, скаргу ОСОБА_3 із Комінтернівського районного суду м. Харкова передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2022 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 , розгляд скарги призначено на 21.01.2022 року (слідчий суддя ОСОБА_1 )

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.02.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовлено (слідчий суддя ОСОБА_6 )

Заявник - ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

За приписами частини 3 статті 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому суд вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає встановленим наступне.

Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_3 24.12.2021 року звернувся до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою в порядку статті 214 КПК України про злочин, вчинений судовим розпорядником ОСОБА_4 , що має ознаки, викладені у статті 366 Кримінального кодексу України. У вказаній заяві ОСОБА_3 наголосив на факті звернення 03.12.2021 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність начальника Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, до якої додана копія інформаційного запиту від 26.11.2021 року. Суд через підсистему «Електронний суд» отримав вказане відправлення 03.12.2021 року та у судовому засіданні, яке відбулося 23.12.2021 року, з`ясувався, як зазначив заявник, факт службового підроблення, про вчинення якого останній повідомив секретаря судового засідання. Службове підроблення полягає у підміні в архіві документу інформаційного запиту від 26.11.2021 року на більш пізніший документ від 08.12.2021 року, який був отриманий судом не 03.12.2021 року, а 08.12.2021 року через систему «Електронний суд». Дії працівника суду мають ознаки, передбачені статтею 366 Кримінального кодексу України. З вказаних підстав заявник просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення.

Вказану заяву про вчинення кримінального правопорушення, оригінал якої надав ОСОБА_3 у судовому засіданні, орган досудового розслідування отримав 24.12.2021 року, що підтверджується відміткою про отримання заяви.

На теперішній час, тобто на час розгляду справи, уповноваженими особами відомості, що зазначені в заяві, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування.

В частині 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України випливає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Згідно із частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями частини 4 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20) дійшов висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Суд наголошує, що стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в статті 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Проте, твердження, зазначені ОСОБА_3 у заяві та в усних поясненнях, нічим не підтверджуються і є лише його припущеннями, які ґрунтуються лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій судового розпорядника Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 та власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. По суті повідомлення про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України.

Так, у заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вказав на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, кваліфікувавши при цьому характер його дій за статтею 366 Кримінального кодексу України.

Диспозицією статті 366 Кримінального кодексу України визнано кримінально караним складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів (частина 1), а диспозицію частини 2 наведеної статті ті самі діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Однак обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаною особою кримінального правопорушення, заявником не наведено. Викладені відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, не місять даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення саме цього кримінального правопорушення, зокрема, інформації щодо об`єктивної сторони, а також обґрунтування розміру тяжких наслідків (зокрема моральної шкоди, про що вказує ОСОБА_3 у скарзі), та є лише припущенням скаржника про неправомірність дій судового розпорядника Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

Із огляду на викладене, на думку слідчого судді, викладених у повідомленні ОСОБА_3 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення зазначеною ним у заяві особою злочину. Вказане позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для не допущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для зобов`язання компетентної особи Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 24.12.2021 року відсутні, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1