Справа № 308/2022/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000138, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005р.н., 2009 р.н. та 2015 р.н. (зі слів), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю в нічний період часу з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин та покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за першим викликом до слідчого.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2021 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 1 рік, належних висновків для себе не зробив а натомість вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 31.01.2022 року в період часу з 20 години 32 хвилини по 20 годину 50 хвилин гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку трьох каналізаційних кришок металевих люків, вартість якого згідно балансової довідки за №161 від 05.01.2022 року складає 3810 гривень (три тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок) за одну кришку, загальною вартістю 11 430 грн. (одинадцять тисяч триста сорок гривень 00 копійок), чим спричинив КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» в м. Ужгород, матеріальну шкоду на вказану суму.

За таких обставин ОСОБА_4 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

09 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідча вказує, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; довідкою про вартість викраденого майна; протоколом огляду місця події; іншими матеріалами кримінального провадження; поясненням гр. ОСОБА_4 ..

У клопотанні зазначено, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. У ході проведення досудового розслідування осіб які поручилися б за виконання підозрюваного ОСОБА_4 , покладеного на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Слідча вказує про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 , особистого зобов`язання, особистої поруки, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Сторона обвинувачення посилається на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може:

- переховуватися від органу досудового слідства або суду, зокрема, це підтверджується тим, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зокрема, це підтверджується тим, що підозрюваний будучи раніше неодноразово засудженим за ряд вчинення інших злочинів може із впевненістю вчинити новий злочин.

На підставі наведеного з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язав, сторона обвинувачення просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просила таке задовольнити. Зазначила, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби не заперечив.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000138, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
З долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом крадіжки люка 31.01.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 .
09.02.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт про прийняття та реєстрацію заяви в журналі ЄО за №1520 від 31.01.2022 року; рапорт про прийняття та реєстрацію заяви в журналі ЄО за №1527 від 01.02.2022 року; протокол огляду місця події від 01.02.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_6 від 01.02.2022 року; письмові пояснення ОСОБА_4 ; балансову довідку директора КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» ОСОБА_7 від 01.02.2022 року №161; протокол допиту представника потерпілого від 02.02.2022 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний, маючи не погашену судимість у вчиненні корисливого злочину обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого корисливого злочину, офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу та засобів до існування.
Таким чином стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, злочин вчинено з корисливих мотивів та умисно, вчинений в період непогашеної судимості, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2021 року, яким його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів немає.
Підозрюваним було зазначено у судовому засіданні, що він одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005р.н., 2009 р.н. та 2015 р.н., разом з тим жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини надано не було, тому такі не можуть бути враховані.
На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.
У зв`язку з наведеним клопотання підлягає задоволенню.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого за першим викликом.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого за першим викликом.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу по 08 квітня 2022 року (включно).
Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, встановити по 08 квітня 2022 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1