КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , який був вилучений у ОСОБА_5 в ході проведення 22.12.2020 обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що при розгляді клопотання було порушено правило територіальної підсудності, а саме те, що Головне слідче управління Національної поліції України, як орган досудового розслідування, знаходиться в Печерському районі м. Києва, а відтак перебуває у територіальній юрисдикції Печерського районного суду міста Києва. Крім того, вказане майно не відповідає ознакам речового доказу. Також, в матеріалах відсутній протокол автоматизованого розподілу справи.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився у відсутність власника майна або її представника, копія оскаржуваного рішення була отримано 24.06.2021 року.

Заслухавши доповідь судді, власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що власник майна або її представник в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймала, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів справи вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.05.2020 внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000533, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2020 надійшла заява громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах, на той час, неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що невстановлена група осіб готується до заволодіння майном шляхом шахрайства, що належало покійному батькові ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допитана у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що з 20.07.2002 по 25.07.2007, вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 . Під час перебування у шлюбі у них народилася спільна донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у 2018 році змінила прізвище на прізвище матері - ОСОБА_13 .
ОСОБА_11 був єдиним власником, директором та підписантом ряду суб`єктів господарської діяльності серед яких ПФ «Алекс-3», ПП «Алексвуд», ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» та ряду інших. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 помер, а тому спільна донька ОСОБА_11 та ОСОБА_8 є його прямим спадкоємцем.
22.04.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_14 було зареєстровано спадкову справу. Відповідно до законодавства спадкоємцям необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_11 . З цією метою адвокатом ОСОБА_8 був здійснений виїзд за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . По приїзду за вказаною адресою, встановлено, що там знаходяться якісь сторонні особи, які перешкоджали отриманню оригіналів необхідних документів. Крім того через деякий час, до будинку приїхала юрист ПФ «Алекс-3» ОСОБА_15 , яка повідомила, що усі правовстановлюючі документи знаходяться у неї та вона відмовляється їх будь-кому передавати, а також повідомила, що усе майно ОСОБА_11 буде належати їй.
В подальшому встановлено, що 16.05.2020 начальником відділу державної реєстрації Бахмутської РДА Донецької області ОСОБА_16 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без відповідних правових підстав (в реєстрі відсутні будь-які документи) внесено до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а саме запис щодо призначення директором ПП «Алексвуд» (м. Харків, Новобаварський район, вул. Конотопська, 4, код 42782874) ПФ «Алекс-3» (м. Харків, Новобоварський район, пр. Ново-Баварський, 115, кв. 5, код 23467315), ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» ( м. Харків, проспект Ново-Баварський, 115, кв. 5, код 38278695) громадянина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який в подальшому здійснив привласнення грошових коштів та майна вище вказаних підприємств в особливо-великих розмірах.
Підставою для реєстрації стали три рішення власника від 10.03.2020, затверджені приватним нотаріусом ОСОБА_18 про зміну з 11.03.2020 керівника ПП «Алексвуд», ПФ «Алекс-3» та ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» ОСОБА_11 на ОСОБА_17 . Водночас, 27.01.2020 ліцензія приватного нотаріуса ОСОБА_18 , який 10.03.2020 нібито затвердив рішення власника про призначення з 11.03.2020 директором ПФ «Алекс-3», ПП «Алеквуд» та ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» ОСОБА_17 , була анульована Міністерством юстиції України.
Згідно даних нотаріального реєстру, нотаріальні бланки, на яких виготовлені рішення власника, фактично були видані та використані приватним нотаріусом ОСОБА_19 який являється приватним нотаріусом в Сумській області.
20.05.2020 ОСОБА_8 подано скаргу до Міністерства юстиції України на незаконні дії державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_16 , яка здійснювала реєстраційні дії у Реєстрі по зміні директора вищезазначених суб`єктів господарювання.
11.06.2020 на підставі наказу Міністерства юстиції України № 1916/5 від 10.06.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були скасовані реєстраційні зміни, внесені державним реєстратором ОСОБА_16 та повернуті записи щодо керівника ПП «Алексвуд», ПФ «Алекс-3» та ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» на ОСОБА_11 .
На даний час ОСОБА_17 , а також іншими невстановленими на даний час особами продовжуються вчинятись дії спрямованні на незаконне привласнення та реалізацію майна, що належать ОСОБА_11 та суб`єктам господарської діяльності ПФ «Алекс-3», ПП «Алексвуд» та ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК», шляхом підроблення документів від імені ОСОБА_11 та даних підприємств, з метою подальшого імпортування готової продукції, зокрема до Грузії через підконтрольні їм підприємства таких як ТОВ «БАЛАНА» () та ТОВ «МГ-ТРАНС ОПЕРАТОР ().
Таким чином, невстановлена група осіб, шахрайським способом заволоділа майном, що належало ОСОБА_11 та ряду суб`єктів господарської діяльності серед яких ПФ «Алекс-3» (), ПП «Алексвуд» () та ТОВ «ДЖІ ЕЛ НВ ФАБРІК» (), чим завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах останнім.
В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_20 від 08.12.2020 за №761/39993/20-к, 22.12.2020 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого у останньої було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 .
23.12.2020 слідчим СГ ГСУ НП ОСОБА_21 винесено постанову про визнання мобільного телефону «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , вилученого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , речовим доказом.
23.12.2020 проведено огляд мобільного телефону «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем проживання ОСОБА_5 та який належить останній. Під час проведеного огляду були виявлені переписки між особами, які можуть бути причетними до вчинення вище вказаних злочинів, виходячи з вище викладеного даний мобільний телефон, а також інформація яка міститься на ньому, має велике значення для подальшого досудового розслідування.
Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_21 від 23.12.2020 року вказане в клопотанні майно мобільний телефон «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 визнано в кримінальному провадженні №0000533 від 08.05.2020 року речовим доказом.

29.12.2020 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме мобільний телефон «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , який був вилучений у ОСОБА_5 в ході проведення 22.12.2020 обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0000533від 08.05.2020 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна є, на думку колегії суддів, непереконливими, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу.

Щодо посилань апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи протоколу автоматизованого протоколу розподілу справи, то вони не заслуговують на увагу, так як в матеріалах справи знаходиться протокол повторного автоматичного визначення слідчого судді (т. 1, а.с. 143), відповідно до якого розгляд вказаного клопотання сторони обвинувачення про арешт майна визначено слідчому судді ОСОБА_22 .

Інші доводи апеляційної скарги також є недоведеними та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон «Iphone Xs Max», модель MT76ZZA/A, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , який був вилучений у ОСОБА_5 в ході проведення 22.12.2020 обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4243/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_22
Доповідач: ОСОБА_1