Справа № 947/1601/22
Провадження № 1-кс/947/2819/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000042 від 25.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
З обставин викладених у клопотання вбачається, що відповідно до даних, отриманих з УСР в Одеській області ДСР НП України, встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється інженером землевпорядником ТОВ «Адвайс-Сервіс», та який здійснював виготовлення технічної документації об`єкту нерухомого майна у вигляді земельної ділянки ділянку з кадастровим номером :04:014:0003 за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 21.02.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук,у приміщеннях ТОВ «Адвайс-Сервіс»,за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 32, офіс № 402, у ході якого ОСОБА_5 було добровільно видано документи перелік яких міститься у клопотанні
Крім того, вилучені речі мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Вилучені в ході обшуку речі і документи постановою слідчого визнані речовими доказами, оскільки саме у вказаних документах можуть міститься відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи, викладене, беручи до уваги, той факт, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно може містити в собі ознаки кримінального правопорушення, є речовими доказом з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді за клопотанням про арешт майна.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, до вчинення вказаного кримінального правопорушення ймовірно має відношення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим, на підставі ухвали слідчого судді за місцем здійснення діяльності ОСОБА_5 , у приміщеннях ТОВ «Адвайс-Сервіс», за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 32, офіс № 402, був проведений обшук у ході якого ОСОБА_5 було добровільно видано документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб, причетних до їх вчинення.
Крім того, вилучені документи, перелік яких міститься у клопотанні, необхідні для проведення їх огляду за участю спеціалістів, з метою отримання інформації, яка на них міститься, що може мати значення для проведення досудового розслідування.
Відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 22.02.2022 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000042 від 25.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на майно.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000042 від 25.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене, у ході проведення обшуку приміщень ТОВ «Адвайс-Сервіс», за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 32, офіс № 402, у ході якого ОСОБА_5 було добровільно видано наступні документи:
- технічна документація із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) МПП «Картас» для будівництва і обслуговування багатоквартарного житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 16 складена ТОВ «Адвайс-Сервіс», серед яких містяться наступні документи: технічне завдання, пояснювальна записка, експлікація земельних угідь, клопотання ОСОБА_6 від 21.09.202, копія державного акту про право власності ІV-ОД № 086602, кадастровий план з додатками, перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обтяжень на її використання та наявні земельні сервітути, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 22.03.2021, список та кроки межових знаків, копія паспорту ОСОБА_6 , РНОНПП ОСОБА_6 (копія) копія протоколу № 2/2020 загальних зборів учасників МПП «Картас» від 18.08.2020, копія статуту МПП «Картас», копія рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.1996 р. у справі № 2-1442/96, копія витягу з ДЗК МВ -021, копія кадастрового плану земельної ділянки, копія та оригінал договору № 09/22-2021 від 21.09.2021 про надання послуг щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, протокол погодження договірної ціни на виконання робіт, акт приймання здачі робіт по договору, копії сертифікатів інженерів землепорядників;
- роздруківка листування в інтернет-додатку «Вайбер» між контактами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на 2 арк.;
- копії паспорту та РНОКПП ОСОБА_5 ;
- копії паспорту та РНОКПП ОСОБА_7 ;
- копія посвідчення на постійне проживання ОСОБА_8 від 18.05.2015;
- копія паспорту ОСОБА_9 із додатками.
Виконання ухвали покласти на старшого старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1