ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/607/21 Номер провадження 11-кп/814/1037/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22.04.2021 укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_10 та визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України з призначенням узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.,

відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Пирятинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Вікторії Кеди про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі.

Приймаючи вказане рішення, суд вказав, що наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, а тому звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону внаслідок невірного тлумачення закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Вважає, що суд помилково дійшов висновку про те, що узгоджена сторонами при укладенні угоди про визнання винуватості міра покарання у виді штрафу є однією з умов цієї угоди, тобто фактично в даному випадку суд ототожнив поняття «міра покарання» та «умова угоди». Будь-яке покарання, визначене сторонами угоди, є заходом державного примусу, який застосовується до засудженого за вчинене ним кримінальне правопорушення, і є обов`язковою складовою змісту угоди, але не умовою угоди.
З огляду на це зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать положенням кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор та засуджений підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Представник ДУ «Центр пробації» до апеляційного суду не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце судового розгляду.

Мотиви суду.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Районним судом вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22.04.2021 укладену між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_10 та визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України з призначенням узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В подальшому 29.06.2021 на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України старший інспектор Пирятинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_11 звернулась до районного суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_7 відповідно до закону, оскільки останній штраф за вироком суду не сплатив через те, що не має такої суми та не має змоги сплатити штраф одним платежом.

В задоволенні вказаного подання районним судом було відмовлено. При цьому суд дійшов помилкового висновку про те, що несплата зазначеної суми штрафу є невиконанням умов угоди про визнання винуватості з прокурором та це є підставою для скасування вироку відповідно до ст. 476 КПК України.

Так, кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок здійснення кримінального провадження (ст. 1 КПК України), а статті 468 - 476 цього Кодексу регулюють особливості кримінального провадження на підставі угод. Разом із тим, кримінальне процесуальне законодавство не визначає матеріально-правових підстав призначення кримінального покарання чи звільнення від нього чи від його відбування (ці питання регулюються законом про кримінальну відповідальність), а також не регулює порядку та умов виконання та відбування кримінальних покарань (що належить до сфери регламентації кримінально-виконавчого законодавства).

Згідно з положеннями ст. 471 і ст. 472 КПК України зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Ця умова угоди відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України зобов`язує суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди. Разом із тим, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

З урахуванням викладеного, положення статей 471 і 472 КПК України стосовно того, що зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, не можуть тлумачитись як такі, що визначають умовою відповідної угоди ще й обов`язок підозрюваного, обвинуваченого відбути узгоджене покарання у визначеному сторонами розмірі.

Умова угоди щодо узгодженої міри покарання породжує обов`язок для суду при затвердженні відповідної угоди призначити саме це покарання, а тому цю умову слід вважати реалізованою в момент ухвалення судом вироку, яким призначено визначене угодою покарання. Обов`язковість же виконання такого покарання виникає не з положень угоди, а із самої матеріально-правової природи покарання та відповідних положень кримінального й кримінально-виконавчого законодавства (при цьому такий обов`язок не виключає можливості звільнення особи від його відбування на стадії виконання вироку чи заміни невідбутої частини покарання на підставах, передбачених законом).

Таким чином за змістом статей 471, 472, 475 КПК України положення угоди щодо узгодженого сторонами покарання та згоди підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є такими, що зобов`язують суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди. Разом із тим, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

Враховуючи наведене, районним судом безпідставно не розглянуто подання органу пробації в порядку ст. 537 КПК України, через що рішення районного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого районному суду необхідно розглянути подання органу пробації та прийняти законне й обґрунтоване рішення відповідно до вимог КПК.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції за поданням старшого інспектора Пирятинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_12 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3