В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одружений, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2021 року о 15.31 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу продуктового магазину «Ани» розташованого за адресою вул.. Центральна, 37 с. Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з хуліганських мотивів, на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, раптово підійшов до ОСОБА_5 та ставши на відстані близько одного метру від нього, умисно наніс ОСОБА_5 два послідовних удари кулаками обох рук в область обличчя останнього, після чого ОСОБА_4 не бажаючи припинити свої неправомірні дії, став наносити чотири послідовні удари правою ногою в область правої частини тулуба та ніг ОСОБА_5 , який на той час, з метою уникнення послідуючих ударів, повернувся спиною до ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 з метою припинення бійки, став тікати до свого місця мешкання розташованого за адресою АДРЕСА_3 , проте ОСОБА_4 наздогнав останнього з бокової частини багатоповерхового будинку, та схопивши ОСОБА_6 обома руками ззаду за плечі, умисно наніс послідовно три удари правим коліном в область правої сторони тулуба та ніг останнього від чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав передньою тіла на асфальтне покриття, та враховуючи, що ОСОБА_4 в цей час тримав ОСОБА_5 ззаду, то під час падіння останнього ОСОБА_4 за інерцією впав слідом за ним. Після чого ОСОБА_4 підвівся з асфальтного покриття та умисно наніс один удар правою ногою в область грудної клітки ОСОБА_5 , який на той час знаходився на асфальтному покритті, після чого повторно наніс один удар правою ногою в область грудної клітки ззаду останнього. Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді забиття 5-го п?яснофалангового суглобу правої кисті, та забиття грудної кістки зліва, які на підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

25 лютого 2021 року о 15.31 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу продуктового магазину «Ани» розташованого за адресою вул.. Центральна, 37 с. Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з хуліганських мотивів, на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення до ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, раптово підійшов до ОСОБА_5 та ставши на відстані близько одного метру від нього, умисно наніс ОСОБА_5 два послідовних удари кулаками обох рук в область обличчя останнього, після чого ОСОБА_4 не бажаючи припинити свої неправомірні дії, став наносити чотири послідовні удари правою ногою в область правої частини тулуба та ніг ОСОБА_5 , який на той час, з метою уникнення послідуючих ударів, повернувся спиною до ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_5 з метою припинення бійки, став тікати до свого місця мешкання розташованого за адресою АДРЕСА_3 , проте ОСОБА_4 наздогнав останнього з бокової частини багатоповерхового будинку, та схопивши ОСОБА_6 обома руками ззаду за плечі, умисно наніс послідовно три удари правим коліном в область правої сторони тулуба та ніг останнього від чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав передньою тіла на асфальтне покриття, та враховуючи, що ОСОБА_4 в цей час тримав ОСОБА_5 ззаду, то під час падіння останнього ОСОБА_4 за інерцією впав слідом за ним. Після чого ОСОБА_4 вставши з асфальтного покриття побачив належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, моделі RM-1110 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який випав з кишені останнього внаслідок падіння, нащо ОСОБА_4 переслідуючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи реальну можливість відмовитися від раптово виниклого умислу на відкрите заволодіння чужим майном та відкрито, з корисливих мотивів, заволодів вищевказаним мобільним телефоном, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 393.33 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З`ясувавши думку прокурора, законного представника потерілої, обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Відтак, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, вчинене ОСОБА_4 , відносяться до кримінальних проступків.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він судимостей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, не працює.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді та в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, а саме громадськими роботами, в межах санкції, та передбаченої ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у виді громадських робіт. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначили покарання у виді громадських робіт. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого

- ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин;

- ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення експертизи в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, моделі RM-1110 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , а також флеш накопичувач micro марки SD Spacer, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1