ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1385/20

Провадження № 1-кп/568/19/21

05 жовтня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів об`єднані кримінальні провадження №0000056, №0000035, №0000001, №0000007, №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357, КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 з початку липня 2020 року по 19 серпня 2020 року, за попередньою домовленістю, тимчасово проживав в частині житлового будинку, яка належить його батьку ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 . В денну пору доби 19 липня 2020 року, маючи вільний доступ до підсобних приміщень та кімнат будинку, на полиці в гаражі помітив електродриль марки «Дніпро ДЕУ-1200» та шліфувальну машинку «Дніпро М GS-98», яка знаходилася у вітальні будинку. Після цього у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно, шляхом вільного доступу та повторно, викрав з полиці в гаражі електродриль марки «Дніпро ДЕУ-1200» та з вітальні будинку шліфувальну машинку «Дніпро М GS-98», які цього ж дня передав під заставу по кредитному договору, укладеному ПТ «Ломбард ТОВ «Столичний і компанія», що в м.Радивилів вул.Почаївська, 33 Рівненської області, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власним розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1740,40 гривень.
Також з початку липня 2020 року по 19 серпня 2020 року, за попередньою домовленістю, тимчасово проживав в частині житлового будинку, яка належить його батьку ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Проживаючи у вказаному будинку, наприкінці липня 2020 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, в денну пору доби, маючи вільний доступ до підсобних приміщень, помітив в гаражі металеву тачку «ТСМ-130». Після цього у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно, шляхом вільного доступу та повторно, викрав з гаража металеву тачку «ТСМ-130», яку цього ж дня реалізував на пункті прийому брухту чорних та кольорових металів ТзОВ «Промислово-комерційна фірма «Євростар», що в м.Радивилів вул.Пушкіна, 32 Рівненської області, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власним розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 13 серпня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місце проживання свого батька ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , побачив на полиці гаража бензинову мотокосу «Viper CG 430В» с/ НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно, шляхом вільного доступу та повторно, викрав з полиці в гаражі бензинову мотокосу «Viper CG 430В» с/ НОМЕР_1 , яку цього ж дня передав під заставу по кредитному договору, укладеному з Бродівським відділенням ПТ «Ломбард «Фінанс», що в м.Броди вул.Гончарська, 1 Львівської області, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власним розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2172,16 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 11 січня 2021 року в ранкову пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за своїм місцем проживання, що АДРЕСА_1 , виявив в кишені курки, що належала ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте матеріальне збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, за його діями не спостерігає власника майна та інші сторонні особи, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав вказану банківську карту, що є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку, та непомітно покинув місце події.
В подальшому ОСОБА_3 11.01.2021 року о 08 годині 04 хвилині в банкоматі, що знаходиться в м.Радивилів вул.Паркова, 5 Рівненської області, де використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та відомий йому пін-код до неї, шляхом зняття готівки у вказаному банкоматі, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав для власних потреб грошові кошти в сумі 4000 грн. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, ОСОБА_3 11.01.2021 року о 12 годині 14 хвилин в магазині «Продсервіс», що в м.Радивилів вул.О.Невського, 71 Рівненської області, де використовуючи банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом оплати товарів, викрав грошові кошти в розмірі 85 гривень. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 4085 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 13 червня 2021 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , поблизу гаражного приміщення, побачив велосипед з рамою закритого типу, зеленого кольору, якого залишив без нагляду ОСОБА_7 .. Скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав вказаний велосипед, з яким залишив місце події, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власним розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 833,33 гривень.
Окрім того, вироком Бродівського районного суду Львівської області від 11.02.2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, остаточна міра покарання визначена ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 18.04.2016 року 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14.08.2019 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки із застосуванням обмежень: заборона виходу з будинку (квартири) з 22 години по 06 годину наступного дня, заборона перебування в ресторанах, кафе міста (району), обмеження часу виїзду в особистих справах за межі населеного пункту проживання, реєстрація в поліції чотири рази на місяць.
ОСОБА_3 , відносно якого 14.08.2019 року було встановлено адміністративний нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду 24.08.2020 року умисно, без поважних на те причин, самовільно та без дозволу органу Національної поліції, на який покладено обов`язки контролю за здійсненням адміністративного нагляду, з метою переховування від працівників поліції, залишив своє місце постійного проживання та виїхав в Республіку Польща, де пробув до 18.11.2020 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що після звільнення після відбування покарання, 14.08.2019 року ухвалою суду йому було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки. Однак, враховуючи відсутність за місцем проживання можливості працевлаштування, він поїхав по роботу до Польщі. Перебував там максимально можливий термін перебування - три місці. Також пояснив, що для того, що оформити необхідні документи для поїздки до Польщі, для чого йому потрібні буди кошти, він в період липень - серпень 2020 року викрав з будинку та гаражу його батька ОСОБА_5 мотокосу, шліфувальну машинку, електродриль та металеву тачку. Викрадене реалізував в ломбарді та на пункті прийому металу. Крім того, 11.01.2021 року він викрав банківську карту, належну ОСОБА_8 , до якої він знав пін-код. В банкоматі він зняв гроші в розмірі 4000,00 гривень, які витратив на власні потреби. В цей же день він вказаною карткою розрахувався в магазині «Продсервіс», купивши продукти на суму 85 гривень. Крім того, 13 червня 2021 року він викрав велосипед, який стояв біля гаражів. Просить суд його суворо не карати та призначити міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, при цьому подали заяви, згідно з якими просять проводити судовий розгляд без їх участі, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають.
Крім повного визнання своєї вини у вчинених кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 ст.395КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочинів за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що стосуються речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано: за ст.395 КК України, як самовільне залишення місця свого проживання х метою ухилення від адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до категорії не тяжких злочинів та проступків, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо.
Пом`якшуючими покарання обставинами згідно ст.66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Суд також враховує досудову доповідь від 22.09.2021 р., підготовлену старшим інспектором Радивилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , за висновком якої дуже висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 та ст.395 КК України, із застосуванням правил ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України.

Відповідно доч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільні позови в кримінальних провадженнях не заявлено.
Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 2647,88 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 та ст.395 КК України та призначити покарання :
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 5 (п`ять) місяців арешту;
-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-за ст.395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, 1 (одному) року обмеження волі відповідає 6 (шість) місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-інструкцію по експлуатації бензотромера «СG260В», «СG330В», «СG430В», яка передана на зберігання ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього;
-інструкцію по експлуатації дриля ударного ДЕУ-1200, серійний номер 25/7, яка передана на зберігання ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього;
-металеву тачку «ТСМ-130», яка передана на зберігання ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього;
-шліфувальну машинку марки «Dnipro-М GS-98», яка передана на зберігання ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього;
-банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка передана на зберігання ОСОБА_6 залишити в користуванні останнього;
-2 DVD-R диск із відеозаписом із камери відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.
-велосипед зеленого кольору із рамою закритого типу, який передано на зберігання ОСОБА_7 залишити в користуванні останньої;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2647 (дві тисячі шістсот сорок сім) гривень 88 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1