Дата документу 11.01.2022 Справа № 554/5330/21
Провадження №1-кс/554/239/2022
У Х В А Л А
іменем України
11.01.2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000252 ,

встановив:

15.11.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000252.

Постанову слідчого заявник вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000252 від 11.03.2021 року.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000252 від 11.03.2021 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Згідно постанови слідчого встановлено, що у провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000252 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_2 , за фактом несплати громадянином ОСОБА_3 аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування слідчим були проведені заходи направлені на підтвердження факту ухилення від сплати аліментів, встановлення свідків вказаного правопорушення, але дані дії позитивного результату не дали. При опитуванні ОСОБА_3 , останній пояснив, що періодично сплачує колишній дружині грошові кошти, але у зв`язку з тим, що він не працевлаштований офіційно, в повному обсязі сплачувати суму встановлену судом не може.

Склад злочину, передбачений ст. 164 КК України у формі ухилення від сплати аліментів може мати місце лише за наявності рішення суду. Водночас наявність рішення суду не є обов`язковою умовою притягнення винного до відповідальності за цією статтею у випадку вчинення цього злочину у формі ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей.

Не може визнаватися злісним ухиленням від сплати аліментів чи злісним ухиленням від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неспроможність знайти роботу, через хворобу, не виділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку х їх відсутністю.

Таким чином встановлено відсутність ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у діях ОСОБА_3 .

Отже, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.10.2021 року є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Доводи заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000252 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1