УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 420 211 021 000 001 00 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого на посаді директора Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного захід у виді домашнього арешту .
Клопотання обґрунтовано тим, що 12.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме: у службовій недбалості, тобто невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого та застосування відносно його підзахисного такого запобіжного заходу як домашній арешт. Оспорював наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, наголошуючи, що жодних протиправних дій він не вчиняв, у зв`язку з чим вважав відсутніми підстави для обрання відносно нього будь-якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (проколами огляду, допиту свідків, та іншими матеріалами). У своїй сукупності яких вистачає для твердження на даній стадії про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину.

А тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри.

Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Як вбачається з поданого до суду клопотання то його зміст взагалі не містить посилання недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчим взагалі не зазначено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування такого ризику є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Щодо іншого ризику на які посилався слідчий, такого як можливість впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то вони є сумнівним та розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, його вік, стан здоров`я і те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, наявність у останнього постійного місця проживання, а також з огляду на належну процесуальну поведінку підозрюваного, при відсутності будь-яких запобіжних заходів свідчить на користь останнього, що в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про можливість застосування відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто більш м`якого ніж домашній арешт, а тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким зобов`язати його:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії даної ухвали встановити по 10.12.2021 включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала оскарженню не підлягає..

Повний текст ухвали проголошений 26.10.2021 о 08 год. 15 хв.

Слідчий суддя