Справа №297/887/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту

28 березня 2022 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 25 березня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бене Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, з правом внесення застави.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 25 березня 2022 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18 березня 2022 року, близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в автомобілі марки «Citroen C4 Picasso», реєстраційний номер України НОМЕР_1 , який знаходився припаркованим в районі багатоповерхівок, що по вул. В. Гуци в м. Берегове Закарпатської області, під приводом надання допомоги ОСОБА_9 щодо вирішення питання по відновленню висновка військово-лікарської комісії про непридатність останнього до військової служби та виключенням з військового обліку, не маючи такого наміру та можливості, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 19 000 доларів США, які відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України від 18.03.2022 становлять 555 843,1 гривень, 7 000 гривень, а загалом 562 843,1 гривень, що згідно примітки 3 ст. 185 КК України становить великий розмір та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер України НОМЕР_2 разом з ключами до даного автомобіля, які ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 особисто, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа покинули місце кримінального правопорушення, тим самим заволодівши вказаним майном шляхом обману.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Так, 25 березня 2022 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 березня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_6 інкримінованого йому злочинупідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та потерпілим та схиляти їх до зміни даних слідству показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Разом з тим, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_6 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

А тому, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів,із визначенням застави у розмірі не менше 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень, оскільки саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також, існують ризики, що такий, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків злочину, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з правом внесенння застави.
Прокурор ОСОБА_10 клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за підстав зазначених в такому, просив його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив проти пред`явленої йому підозри, ствердив, що злочину не вчиняв. Вважав клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу вигляді тримання під вартою безпідставним, просив в його задоволенні відмовити. Разом з тим, вважав застосування відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину та має бажання знаходитися разом із сім`єю.
Захисник ОСОБА_5 вважав клопотання безпідставним та пояснив, що пред`явлена підозра його підзахисному ОСОБА_6 є необгрунтованою, такий злочину не вчиняв. Разом з тим, ствердив, що переклад підозри, який вручений його підзахисному стосується ОСОБА_11 , а тому вважає, що підозра ОСОБА_6 не вручена йому на мові, якою він володіє. Просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом відносно підозрюваного.
Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, 25.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 15).

Згідно витягу з ЄРДР №0000123 від 25 березня 2022 року, 09 березня 2022 року в чергову частину Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява про те, що двоє невідомих осіб чоловічої статі по імені Володимир та Карло, в період часу з 16.03.2022 по 25.03.2022 року шахрайським шляхом, зловживанням довірою, заволоділи грошовими коштами в сумі близько 21 000 доларів США від гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 (а.с. 15).
25 березня 2022 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий, як підозрюваний у вчиненні вищевказаного злочину, що стверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25 березня 2022 року (а.с. 42-45).

26 березня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 56-58).

Так, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема:копією заяви гр. ОСОБА_9 про вчинення злочину від 25.03.2022 (а.с. 16), копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.03.2022 (а.с. 19-27), копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 26.03.2022 (а.с. 28-41), копією протоколу огляду місця від 25.03.2022 (а.с. 64-66), копією протоколу обшуку від 25.03.2022 та копією протоколу огляду від 25.03.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки доказів на стердження такого в судовому засіданні прокурором не надано.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання на території Берегівського району Закарпатської області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утрманні неповнолітню дитину.
Як встановлено в судовому засіданні, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду є тільки припущенням сторони обвинувачення.
Разом з тим, на думку слідчого судді, в судовому засіданні доведено наявність ризиків. передбачених п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що з метою уникнення від кримінальної відповіальності, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.
Аналогічним чином ОСОБА_6 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.
Також, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
Так, зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні прокурором ризики, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, не можуть бути покладені в основу обрання відносно нього запобіжного заходу пов`язаного з ізоляцією його від суспільстава.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Разом з тим, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , на думку слідчого судді, не свідчить про те, що перебуваючи на волі, він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, зокрема преховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи, що наведені в клопотанні та встановлені в судовому засіданні підстави застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є недостатніми та прокурором в судовому засіданні не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання вищевказаних ризиків відносно ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя розглядає можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..
При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 має місце постійного проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утримання неповнолітню дитину.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку про достатність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання ризикам, передбаченим п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними прокурором в ході судового розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що останній може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки такий буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає покласти відносно останнього обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 25 березня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,- задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцяАДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, до 28 травня 2022 року, включно, заборонивши останньому залишати житло за місцем його фактичного проживаня, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 год. по 08:00 год. щодня, з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду;
- не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 20:00 год. по 08:00 год. щодня;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Берегівського району Закарпатської області;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000123 від 25 березня 2022 року, зокрема, із підозрюваним ОСОБА_8 щодо обставин вказаного кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю
Ухвала діє до 28 травня 2022 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1