Справа № 489/3429/21
Номер провадження 1-кп/489/487/22
ВИРОК
Іменем України

25 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України
встановив
23.12.2020 року постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Вказаною постановою, ОСОБА_4 направлено до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 19, каб. 1, для проходження корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
ОСОБА_4 у цей день оголошено постанову і під підпис вручено копію вказаної постанови. Вказана Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.
В подальшому ОСОБА_4 за адресою його мешкання: АДРЕСА_1 , надіслано лист-запрошення з повідомленням щодо необхідності отримання письмового направлення на проходження корекційної програми для кривдників в Миколаївському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (лист вих. №132/09.01-3 від 20.01.2021), який останньому вручено 25.01.2021 під підпис.
Починаючи з 23.12.2020 та по день вручення повідомлення про підозру (до 31.05.2021), ОСОБА_4 за кордон не виїжджав, не проходив лікування, у тому числі на стаціонарах та не виїжджав у іншу місцевість на заробітки. Отже за такого, ОСОБА_4 з моменту прийняття постанови Ленінським районним судом міста Миколаєва від 23.12.2020 мав реальну можливість пройти вказану програму за відсутності об`єктивних причин, які б цьому перешкоджали.
Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходження програми для кривдників, діючи умисно, з метою ухилення від проходження програми для кривдників, маючи реальну можливість для її проходження, без поважних причин, перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , з 23.12.2020 до часу складання обвинувального акту (31.05.2021) умисно не з`явився для отримання письмового направлення для проходження корекційної програми для кривдників в Миколаївський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а в подальшому й для проходження вказаної програми, умисно ухиляючись у такий спосіб від її проходження.

Умисне ухилення ОСОБА_4 від проходження програми для кривдників, щодо якого такі заходи застосовані судом, а також час та місце його вчинення підтверджується сукупністю, досліджених в судовому засіданні, доказів:

- листом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 03.03.2021, яким повідомлення про те, що ОСОБА_4 не з`явився, для проходження корекційної програми для кривдників;

- постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2020, яка набрала законної сили та якою ОСОБА_4 направлено для проходження корекційної програми для кривдників;
- розпискою про отримання ОСОБА_4 постанови суду та протоколом огляду від 21.05.2021, диском із звукозаписом судового засідання з оголошенням і роз`ясненням постанови суду в т. ч. необхідності проходження програми для кривдників;
- листом Департаменту праці та соціального захисту населення від 20.01.2021 яким ОСОБА_4 запрошено для проходження програми для кривдників і роз`яснено про відповідальність у випадку ухилення та повідомленням про вручення з якого вбачається, що лист вручено 25.01.2021 особисто;
- протоколом огляду від 21.05.2021 та диском з відеозаписом на якому працівники поліції з`ясовують у ОСОБА_4 причини не проходження ним програми для кривдників;
- показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який вказав, що для проходження громадських робіт він з`явився, а корекційну програму не проходив.
Досліджені докази в сукупності доводять вину ОСОБА_4 в умисному ухиленні від проходження корекційної програми для кривдників.
Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме у умисному ухиленні від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовано судом.
Окрім цього, судом досліджено:
- копію паспорта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ;
- довідки КНП "МОЦПЗ" МОР від 25.05.2021 за № 2346, відповідно до якої ОСОБА_4 на психіатричному обліку не перебуває та від 24.05.2021 за № 1026 відповідно до якої ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2009 року з діагнозом: РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності;
- вимогу з якої встановлено, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 не має судимостей;
- характеристику з якої вбачається, що за місцем мешкання ОСОБА_4 характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, притягався до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обвинувачений вказав, що визнає свою вину, проте з показів обвинуваченого встановлено, що не визнає винуватості у пред`явленому обвинуваченні і підстав для висновку про щире каяття у суду не має.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, оскільки відсутні дві пом`якшуючих обставини, які можуть бути відповідною підставою.
При призначенні покарання суд враховує обставини вчинення кримінального проступку, особу обвинувачуваного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, а також, враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України у виді арешту.
КК України не передбачає можливості застосування ст. 75 КК України у випадку призначення покарання у вигляді арешту.
Цивільний позов відсутній, запобіжний захід не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 127 - 129, 349, 369 - 376 КПК України, суд
ухвалив
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Речові докази:
- диски CD-R з відеозаписом та аудіозаписом - залишити в матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1