ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 січня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні,

в с т а н о в и в :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відносно нього у кримінальному провадженні із підписки про невиїзд на особисте зобов`язання.

Ухвала мотивована тим, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи ОСОБА_3 про те, що він може перебувати на особистому зобов`язанні слідчий суддя оцінює критично, оскільки на даний час кримінальні провадження відносно нього відсутні, тому підстав для зміни запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання обвинуваченого за ч. 1 ст. 321 КК України ОСОБА_3 , передбачене ст. 201 КПК України, змінивши запобіжний захід обраний щодо нього 17 листопада 2010 року у вигляді підписки про невиїзд згідно п. 1 ст. 148 КПК України на особисте зобов`язання, яке передбачене правилами п. 1 ч.1 ст. 176 КПК України.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , суддя-доповідач приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали суду у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує запобіжний захід застосований до нього під час досудового розслідування, а саме просить змінити запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд на особисте зобов`язання.

Крім того, згідно з інформацією наданою Придніпровським та Соснівським районними судами м. Черкаси, кримінальні справи № та № за ч. 1 ст. 321 КК України по обвинуваченню ОСОБА_3 та наглядове провадження по них до суду не надходили та, відповідно, рішення в них не приймалися (а.с. 34-35).

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до переліку якої не входить оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на особисте зоб`язання.

Крім того, процесуальним законом передбачено, що вказані ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають при цьому заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Згідно з положеннями ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Оскаржувана ухвала про зміну запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд на особисте зобов`язання, не може бути предметом апеляційного перегляду, оскільки нормами КПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку такої ухвали слідчого судді, а апеляційний суд позбавлений законних підстав для розгляду апеляційної скарги поза межами вимог КПК України.

Разом з тим, обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження ухвали суду про зміну запобіжного заходу, ОСОБА_3 послався на можливість оскарження вказаного судового рішення, зокрема, відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, а саме на ухвалення рішення незаконним складом суду.

Суддя апеляційного суду, виходячи із вищевказаних положень процесуального закону, зауважує, про відсутність самостійних підстав для застосування апеляційним судом положень п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України у даній справі.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2022 року слід відмовити, оскільки в даному випадку апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя- доповідач ОСОБА_2