КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

12 січня 2022 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, призначено до судового розгляду.
Цією ж ухвалою у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_3 відмовлено.
У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду в частині відмови у визнанні потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_3 , постановити нову ухвалу, якою визнати ОСОБА_3 цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні.
Ознайомившись з апеляційною скаргою, суддя-доповідач приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Положення КПК України не передбачають можливості оскарження рішення суду про призначення судового розгляду.
Норми ст. 314 КПК України, які визначають перелік рішень суду, що можуть бути оскаржені за результатом проведення підготовчого судового засідання, також не передбачають можливості апеляційного оскарження такого судового рішення.
Положення Глави 9 КПК України, яка регулює порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, не містить положень, які надають учасникам кримінального або судового провадження право на апеляційне оскарження рішення суду про відмови у визнанні потерпілим та цивільним позивачем.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, суддя-доповідач приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021в частині відмови у визнанні потерпілим та цивільним позивачем не підлягає апеляційному оскарженню, а тому у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1