У Х В А Л А
29 жовтня 2021 року м. Хмельницький
28.10.2021 року старший слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту шляхом встановлення заборони відчуження та з правом користування на речовий доказ, а саме на мобільний телефон марки «Huawei» моделі «P-SMART».
В ході досудового розслідування було проведено допит потерпілої ОСОБА_4 , в ході якого було встановлено всі обставини кримінального правопорушення. Також потерпіла ОСОБА_4 долучила до матеріалів кримінального провадження розписку про добровільну видачу працівникам поліції свого мобільного телефону марки «Huawei» моделі «P-SMART», для проведення всіх необхідних експертиз та оглядів.
Постановою від 26.10.2021 мобільний телефон марки «Huawei» моделі «P-SMART» визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Власник телефону ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлена про розгляд клопотання телефонограмою.
Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на указане майно із встановленням заборон на його відчуження і розпорядження його власнику.
Слідчий суддя враховує те, що в даному випадку обмеження права на відчуження і розпорядження указаним майном із залишенням можливості користування ним ОСОБА_4 є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи положення ст.98 КПК України, є всі підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, є предметом вчинення кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наведене, клопотання слідчого є обґрунтованим.
Водночас, з матеріалів клопотання слідує, що указаний телефон перебуває у приміщенні ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.
Указана обставина позбавляє власника ним користуватися, а тому мобільний телефон марки «Huawei» моделі «P-SMART» має бути повернутий ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Huawei» моделі «P-SMART» для користування ним.
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя