Провадження №1-кп/522/234/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у режимі відеоконференції, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000316, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2019 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого
- 02.06.2008 року Кілійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.122, ч.2 ст.199, ч.2 ст.296, ч.1 ст.309 КК України до 13 років позбавлення волі, звільненого 19.10.2018 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

19.01.2019 року ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, та місці на інтернет- сайті «della.ua» побачив оголошення про необхідність перевезення продуктів бджільництва з м. Харкова до м. Судової Вишні, Мостиського району, Львівської області, яке розмістив ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник намір, направлений на заволодіння чужим майном, а саме указаними продуктами бджільництва, шляхом обману.

Реалізуючи свій намір, 20.01.2019 року о 09 годині 50 хвилин ОСОБА_3 за допомогою мобільного телефону зв`язався із ОСОБА_9 , який надає послуги перевезення вантажу, та запропонував йому роботу по перевезенню вантажу в місті Харкові, на що він погодився. Надалі, 20.01.2019 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на автозаправці «SOCAR», яка розташована на 377 км автодороги Київ-Одеса М-05, зустрівся з ОСОБА_9 , який прибув на автомобілі марки «Ореl Vivarо» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та разом з ним направився до м. Харкова.

20.01.2019 року о 23 годині 58 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 на указаному автомобілі прибули на місце завантаження за адресою: АДРЕСА_3 де їх зустрів ОСОБА_7 . ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій намір спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, та мету незаконно збагатитись, діючи умисно, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, повідомив ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості про те, що він нібито являється експедитором товару, таким чином ввівши його в оману, заздалегідь не маючи наміру перевезення товару до місця призначення. В результаті чого ОСОБА_7 загрузив до автомобіля, який йому указав ОСОБА_3 , 29 мішків з квітковим пилком загальною вагою 720 кг вартістю 108 000 гривень, та 27 мішків з бджолиним воском загальною вагою 933 кг вартістю 93 300 гривень, та передав накладну на товар для його доставки в м. Судову Вишню, Мостиського району, Львівської області.

Після цього, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про необхідність доставки товару до м. Судова Вишня, діючи з прямим наміром, та з корисливих мотивів, наказав ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3 їхати до м. Одеси, куди вони прибули 21.01.2019 року о 19 годині, де на розі вулиць Скісної, та Розкидайлівської, що у Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_3 перевантажив товар до інших автомобілів.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів майном ОСОБА_7 , розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому значної майнової шкоди на загальну суму 201 300 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману, (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, докази у судовому провадженні досліджувалися частково, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , допитом потерпілого ОСОБА_7 , дослідженням протоколу огляду місця події від 26.01.2019 року, протоколу огляду предмету від 30.01.2019 року, постанов про речові докази, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2019 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2019 року, протоколу огляду місця події від 11.02.2019 року, рахунку №21 від 20.01.2019 року, довідок від 29.01.2019 року, та від 05.02.2019 року до протоколів впізнання, та дослідив характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_3 матеріали.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення, окрім його показань у судовому засіданні, підтверджується:

-Показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив про те, що у кінці січня 2019 року він створив заявку в Інтернеті для перевезення вантажу, та з ним зв`язався по телефону обвинувачений ОСОБА_3 , з яким він вів перемови щодо перевезення вантажу, та десь у проміжку часу 19 22 січня 2019 року він за адресою проживання батьків у АДРЕСА_3 , загрузив в машину, яку знайшов в Інтернеті, товар бджолиний віск, та домовився із обвинуваченим ОСОБА_3 , що той за 4000 грн. доставить указаний товар у Львівську область. Після цього 2 дні йому ніхто не відповідав, та знайшовши місце знаходження телефону у м. Одесі, він поїхав у місто Одесу, та написав заяву в поліцію. Після чого поліція провела розшукові заходи, та повернула йому товар у повному обсязі, та матеріальних претензій до обвинуваченого у нього немає. Обличчя обвинуваченого ОСОБА_3 він добре запам`ятав, він йому представився експедитором, та довіру викликало те, що на машині сріблястого кольору був надпис автоперевезення, та він, вирішивши перестрахуватись, поклав у мішки з бджолиним воском свій мобільний телефон «Самсунг», який, на теперішній час, знаходиться у поліції. Таким чином ОСОБА_3 заволодів його майном 29 мішками з квітковим пилком загальною вагою 720 кг вартістю 108 000 гривень, та 27 мішками з бджолиним воском загальною вагою 933 кг вартістю 93 300 гривень. Так як викрадені бджолиний віск, та квітковий пилок йому повернули, у нього немає матеріальних претензій до обвинуваченого, тому просив не позбавляти його волі.

-Рахунком №21 від 20.01.2019 року, у якому зазначено про те, що вартість воска бджолиного становить 93 300 грн., вартість пилка квіткового 720 кг становить 108 000 грн.

-Протоколом огляду місця події від 26.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , під час проведення якого було оглянуто гараж (бокс) № НОМЕР_2 , який розташований на 8 лінії автостоянки «Ветеран», та виявлено 125 мішків, в яких міститься квітковий пилок, та в одному із указаних мішків знайдено мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_7

-Протоколом огляду предмета від 30.01.2019 року під час проведення якого було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 .

-Речовим доказом - мобільним телефоном марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , згідно до постанови від 30.01.2019 року.

-Виявленими та вилученими речовими доказами, згідно до постанови від 30.01.2019 року 25 мішками із квітковим пилком.

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2019 року, згідно до якого, із 4 фотознімків, свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №4 «Євгена» - обвинуваченого у кримінальному провадженні, який 20.01.2019 року, видаючи себе за експедитора, найняв його для перевезення продуктів бджільництва з м. Харкова до м. Одеси.

-Протоколом для впізнання за фотознімками від 05.02.2019 року, із 4 фотознімків громадян свідком ОСОБА_11 на фотознімку №2 обвинуваченого, який назвався « ОСОБА_12 », та 21.01.2019 року, видаючи себе за експедитора, найняв його для перевезення продуктів бджільництва із Староконного ринку в м. Одесі до а/с Ветеран.

-Довідками від 29.01.2019 року до протоколів впізнання, та від 05.02.2019 року, згідно до яких впізнана свідками особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-Протоколом огляду місця події від 11.02.2019 року автомобіля марки «Volkswagen T4», жовтого кольору, в задній частині якого виявлено 933 кг бджолиного воску у 27 мішках.

-Виявленими та вилученими речовими доказами 27 мішками із бджолиним воском, загальною вагою 933 кг (Постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання 12.02.2019 року).

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, що він позитивно характеризується за місцем проживання, та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що він має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 17.03.2017 року), що матеріальна шкода потерпілому відшкодована .

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує рецидив злочинів.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутності відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень про вчинення нових кримінальних правопорушень указаним обвинуваченим із березня 2019 року по день винесення цього вироку суду, та наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указаного обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додаткові обов`язки, передбачені п.2, п.3, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На підставі ст.174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвал Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року, та від 19.02.2019 року, на речові докази, так як у подальшому застосуванні таких арештів відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 /три/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 3/три/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 3 /три/ роки покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 17.09.2021 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року, а саме на: 25 мішків з квітковим пилком, мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року, а саме на: транспортний засіб «Ореl Vivarо», синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію указаного транспортного засобу, та ключ від нього, які належать ОСОБА_9 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 року, а саме на: 27 мішків з бджолиним воском загальною вагою 933 кг

Речові докази: 27 мішків з бджолиним воском загальною вагою 933 кг, та 25 мішків з квітковим пилком вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_7 за належністю.

Речові докази - CD диски із відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

17.09.2021