УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м.Херсона клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Московського районного суду м. Нижній Новгород від 02.03.2017 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської обл., Великоолександрівського р-ну, смт. Біла Криниця, громадянина України, українця, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого за ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ до 7 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації, посилаючись на те, що 30.08.2021 року наказом Міністерства юстиції України № 3049/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Московського районного суду м. Нижній Новгород від 02.03.2017 р. ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно - телекомунікаційних мереж ( включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі), із застосуванням ст.64 КК РФ призначено покарання у виді 07 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, строк відбування покарання рахувати з 02 березня 2017 року. Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 06.11.2017 року по 02.03.2017 року. Постановою Московського районного суду м. Нижній Новгород від 24.04.2017 року в резолютивній частині вироку виправлено технічну помилку, вірним вважати: зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 06.11.2016 року по 01.03.2017 року.

Вирок набрав законної сили 20 березня 2017 року.

На теперішній час, ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральному Казенному Закладі Виправна колонія №12 Головного управління Федеральної служби виконання покарань Росії по Нижньогородській області.

Кінець строку відбуття покарання 05.11.2023 року.

В клопотанні також заявлено прохання розглядати його у судовому засіданні без участі представника Міністерства юстиції України, участь якого згідно з ч.1 ст. 610 КПК України не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання підлягає задоволенню, суд приходить до наступного.

Так, статтею 9 Конституції України передбачено що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом "b" ч.1 ст.9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Пунктами "а","d" ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Як слідує з ч.1 ст.10 Конвенції про передачу засуджених осіб, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій особисто виклав бажання продовжити подальше відбування покарання на території України та просив перевести його для подальшого відбуття покарання в Україну, громадянином якої він є.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно - телекомунікаційних мереж ( включаючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі), що також є карним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність та відповідає ч.2 ст.307 КК України (незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб), якою передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім того, дії ОСОБА_4 за вироком Російської Федерації визначено як замах на вчинення злочину, що передбачено ч.2 ст. 15 КК України.

В силу ст.69-1 КПК України строк покарання засудженого ОСОБА_4 не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тому його слід вважати таким, що є засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, до 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Крім того, оскільки, покарання за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі винесення вироку, суд не встановлює додаткове покарання, у виді конфіскації майна

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Міністерства юстиції України, так як дотримані вимоги ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та ч.2 ст. 610КПК України, тому є всі достатні та законні підстави для приведення зазначеного вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 606, 607, 609, 610, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.

Привести вирок Московського районного суду м. Нижній Новгород від 02.03.2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України та вважати його засудженим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 02.03.2017 року та зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою з 06.11.2016 року по 01.03.2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 10.12.2021 року о 10:00 год.

СуддяОСОБА_1