Справа № 461/5306/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2020 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України засудженого до покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 14.06.2021 року близько 20 години 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із прилавку вказаного магазину 4 плитки шоколаду «КАМАSUTRA 18+, chocolate, black chocolate», вартістю 120 грн. за 1 одиницю, а всього шоколаду на загальну вартість 480 грн. та 8 плиток шоколаду «Тhe Fines Cannabis in Ukraine 36% milk сhocolate», вартістю 120 грн. за 1 одиницю, а всього шоколаду на загальну вартість 960 грн., які належать ФОП ОСОБА_6 , після чого не оплативши за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ФОП ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 440 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Вказав, що у обвинувальному акті вірно відображено те, що він, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на АДРЕСА_2 , таємно викрав шоколад. Пояснив, що дії відбувались у період часу, у спосіб, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Мотиви і мета вчинення злочину, а також майно яке він викрав в обвинувальному акті відображені вірно. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Також враховано досудову доповідь органу пробації, згідно якої існують високі ризики вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та небезпеки обвинуваченого для суспільства.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, факт щирого каяття, який знайшов своє відображення в процесі судового розгляду, оскільки заподіяні збитки були відшкодовані обвинуваченим. Також суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку в лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування збитків.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, що відповідає положенням статті 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На переконання суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Речові докази:

-конверт з DVD-R диском зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-шоколадні вироби повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1