пр. № 1-кс/336/1067/2021
УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001853 від 22.12.2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесса, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001853 від 22.12.2021 року за ст. 186 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 22.12.2021 року приблизно о 16.50 годині, знаходячись на перехресті вул. Автодорожня та вул. Липовецька у м. Запоріжжя, діючи повторно, умисно відкрито викрав з рук ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон Redmі 10S, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 7000 гривень.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Слідчий за погодженням прокурора звернулась до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, оскільки був впізнаний потерпілим як особа, яка заволоділа телефоном, а сам телефон був вилучений в ході обшуку при затриманні ОСОБА_5 . Щодо ризиків прокурор посилався, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, не працює та не має офіційного джерела доходів, а за умови перебування на волі він може переховуватись від слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність обґрунтування підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу та можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею досліджені протокол прийняття заяви про вчинення злочину, протокол допиту потерпілого, який вказав, що хлопець ромської національності викрав його телефон, вихопивши з рук, та свідка ОСОБА_8 , який вказав, що хлопець ромської національності намагався залишити йому в заставу мобільний телефон Редмі 10С, а потім до автомобілю підійшли працівники поліції, протокол огляду предмету, протокол впізнання за фотознімками.

В ході затримання ОСОБА_5 та проведеного при цьому обшуку у ОСОБА_5 був вилучений телефон Redmі 10S.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо ОСОБА_5 .
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину в достатньому ступеню підтверджена протоколом його затримання, показаннями свідків так потерпілого, а також відеозаписом з камер відеоспостереження, зміст яких описаний судом вище.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з документів, які характеризують підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 раніше двічі засуджувався за скоєння злочинів проти власності та звільнився з місць позбавлення волі у квітні 2021 року, не працює, будь-які легальні джерела доходу у нього відсутні, підозрюваний не має стійких соціальних зв?язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Також слідчим суддею визначається розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001853 від 22.12.2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0001853 від 22.12.2021 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18.20 години 20 лютого 2022 року.

Ухвала діє до 18 години 20 хвилин 20 лютого 2022 року.

Визначити розмір застави у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 99240 (дев?яносто дев?ять тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи в залежності від стадії кримінального провадження;
Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1