ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/4416/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1834/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5
власника майна - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокуром Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000439 від 28.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна.

Суд вирішив:

- накласти арешт на металеві труби, металеві фрагменти труб, металеві вентилі у загальній кількості 58 штук та передати на відповідальне зберігання ТОВ «Авуар Про», код 36987648.

- накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ», моделі 330202, д.н. НОМЕР_1 та передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , без позбавлення користування транспортним засобом.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ГАЗ», моделі 330202, д.н. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд вирішив повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що вилучене майно було безпідставно передано на відповідальне зберігання «АвуарПро», а не Дергачівській міській раді чи ВП № З ХРУП № З ГУ НП в Харківській областіоскільки товариством не було надано будь-яких документів, що саме металеві труби, металеві фрагменти труб, металеві вентилі у загальній кількості 58 штук є їх власністю та перебувають на балансі.
Вказував, що такою ухвалою слідчого судді обмежено доступ органу досудового розслідування до доступу до арештованого майна з метою проведення експертиз, а також слідчий суддя не попередив посадових осіб TOB «Авуар Про» про кримінальну відповідальність за не забезпечення схоронності речових доказів що надає можливість посадовим особам TOB «Авуар Про» вчиняти будь-які дії з речовими доказами.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів провадження встановлено, в провадженні СВ ВП №3 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 28.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України.

За версією органу досудового розслідування 27.08.2021 о 13 год. 00 хв., за адресою: Харківська обл., м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, буд. 163-Г, невстановлені особи намагалися таємно заволодіти чужим майном, а саме металевими трубами, які утворюють собою тепломережу.

27.08.2021 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 було здійснено виїзд з метою огляду території, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено: металеві труби, металеві фрагменти труб, металеві вентилі у загальній кількості 58 штук (фактичний власник на момент проведення огляду Дергачівська міська рада); автомобіль марки «ГАЗ», моделі 330202, д.н. НОМЕР_1 , у кузові якого розміщені металеві труби та металеві фрагменти загальною кількістю 49 штук.( фактичний власник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ГАЗ», моделі 330202, д.н. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (фактичний власник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ).

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який являється депутатом Дергачівської міської раді восьмого скликання. В ході допиту останній вказав що тепломережа, яка проходить за адресою: АДРЕСА_2 належить Дергачівській міській раді.

Постановою слідчого СВ ВП №3 СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції від 27.08.2021, вилучене майно було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що слідчий довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді оскільки такі висновки є передчасними.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у цьому кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Таким чином, власники вилученого на цьому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні беруть участь у статусі третіх осіб, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а лише прокурором, як того вимагають норми ч.2 ст.64-2 КПК України.

Вочевидь, вказані обставини свідчать про не дотримання слідчим та прокурором вимог ч.2 ст.64-2 КПК України, хоча це клопотання погоджене прокурором і має його підпис.

Вказані обставини об`єктивно свідчать про необґрунтованість клопотання, що обумовлювало необхідність постановлення процесуального рішення, передбаченого ч.3 ст.172 КПК України, щодо повернення прокурору матеріалів клопотання, на що суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасне рішення.

Решта доводів апеляційної скарги, з урахуванням наведених порушень КПК України, є передчасними, з урахуванням підстав для скасування ухвали, які наведені вище.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про арешт майна підлягає обов`язковому уточненню внаслідок необґрунтованості, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України, прокурору для усунення недоліків. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, апеляційна скарга частковому задоволенню, а зазначене клопотання слідчого про накладення арешту підлягає поверненню прокурору для приведення клопотання у відповідність з вимогами ст.171 КПК України та усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06 вересня 2021 року скасувати.
Матеріли клопотання клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокуром Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000439 від 28.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 185 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст.171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: