печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2016, у рамках кримінального провадження № 0000202,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2016, у рамках кримінального провадження № 0000202.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Вказує, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, та не враховано негативні наслідки арешту майна, а відтак в подальшому збереженні арешту майна відпала необхідність.

У судове засідання заявник не з`явився, до суду адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000202 від 21.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за фактом посвідчення неправомірного договору купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :76:027:0039, між ТОВ «Городецький пасаж» та Компанією з обмеженою відповідальністю «Сенатум холдінгс лімітед».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2016 по справі №757/13001/16-к, накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0170 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00);

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0171 за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 4-6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00);

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0172 за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 8-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00).

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказуються на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «КушоглупротиБолгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, SeriesAN 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series AN 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Земельні ділянки були придбані заявником 11.12.2015 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№ 2507-2508, 2509-2510, 2511-2512.

Зазначені вище договори купівлі-продажу земельних ділянок є чинними, дійсність останніх ніким не оспорювалась. Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс Лтд» є добросовісним набувачем арештованого майна.

В ухвалі про арешт майна не зазначено жодних доводів на обґрунтування, які відомості, що знаходяться на земельних ділянках зможуть підтвердити подію злочину - службове підроблення, винуватість обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та інші обставини, що підлягають доказуванню згідно cт. 91 КПК України та які з відомостей, що містяться на земельних ділянках можуть бути використані в якості доказу складу злочину передбаченого саме cт. 366 КК України.

Окрім того, відсутня постанова слідчого чи прокурора про визнання земельних ділянок речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000202 від 21.07.2015 p.

Має місце посилання заявника на те що доказів на підтвердження причетності посадових осіб Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс Лтд» до вказаного кримінального правопорушення не має. Відсутність будь-яких підстав вважати, що посадові особи товариства причетні до кримінального правопорушення, в тому числі підтверджується тим, що з початку досудового слідства пройшло 6 років, але жодній посадовій особі Приватної компанії з обмеженої відповідальністю «Голденберг Ассетс Лтд» не повідомлено про підозру в рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, окрім цього, заявником доведено негативні наслідки подальшого арешту майна для товариства, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2016, у рамках кримінального провадження № 0000202 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.03.2016 по справі №757/13001/16-к, на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0170 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00);

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0171 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00);

- земельну ділянку кадастровий номер: :76:027:0172 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1