Справа № 951/984/21
Справа № 1-кп/951/130/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова матеріали кримінального провадження за №0000204 від 09 листопада 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гніздичка, Тернопільського району, Тернопільської області, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, непрацюючого, не депутата, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Теофіпілка, Козівської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2021 року, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поруч недіючої пилорами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки металу чорного брухту, а саме частини (рами з частинами механізмів) несправного деревообробного станка який знаходився в середині недіючої пилорами та прикріплений до опори станка. Оглянувши частину несправного деревообробного станка, останній повернувся до свого житлового будинку де взяв інструменти для демонтажу частини від кріплень опори та направився до недіючої пилорами де за допомогою інструментів демонтував частину несправного деревообробного станка після чого повернувся до свого місця проживання. Про свій намір ОСОБА_8 повідомив своєму знайомому ОСОБА_5 , а також запропонував йому вчинити разом із ним крадіжку. ОСОБА_5 погодився із ним.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій 08 листопада 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , направилися до недіючої пилорами, що за адресою: АДРЕСА_2 де знайшли два дерев`яних бруски. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за ними ніхто не спостерігає та їх дії не будуть помічені сторонніми особами з корисливих мотивів, за допомогою двох дерев`яних брусків змістили з опори частину несправного деревообробного станка вагою 480 кілограм, вартістю 2 640 гривень (дві тисячі шістсот сорок гривень) та перетягували до виходу із вказаної недіючої пилорами.

Однак, шум від перетягування частини несправного деревообробного станка, привернув увагу ОСОБА_9 , який перебував неподалік недіючої пилорами, та зайшовши в пилораму останній виявив двох особі які перетягували частину несправного деревообробного станка, що унеможливило довести викрадення частини деревообробного станка вагою 480 кілограм, вартістю 2640 гривень. З метою припинення злочинних дій ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок на лінію 102.

Намагаючись у вище зазначений спосіб таємно викрасти чуже майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зрозуміли, що їхні дії викрито, а тому з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_4 був зупинений ОСОБА_9 до приїзду працівників поліції. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли розпорядитися викраденою частиною несправного деревообробного станка з причин, що не залежали від їхньої волі, при цьому не вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2021 року, оголошено угоду про примирення, укладену 30 листопада 2021 року в с. Теофіпілка, Тернопільського району між обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні вказав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду. Запевнив суд, що укладення такої угоди є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про примирення укладена без будь якого тиску та просив таку затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинено кримінальний правопорушення, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 цілком розуміють відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та види покарань, а також інші заходи, які будуть застосовані до них, у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 30 листопада 2021 року між представником потерпілого ПАП «Агропродсервіс» ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 угоди про примирення і призначення обвинуваченим узгоджених покарань.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинувачених не обирався.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз відсутні.

Цивільний позов по цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 листопада 2021 року, укладену між представником потерпілого ПАП «Агропродсервіс» ОСОБА_7 з однієї сторони та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншої сторони у кримінальному провадженні №0000204 від 09 листопада 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченим, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 КПК України;

Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1