Номер провадження 1-кп/243/201/2021
Номер справи 243/8830/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

- прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

- потерпілої ОСОБА_7

- обвинуваченого ОСОБА_8

- захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001094 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 12.10.2004 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, 296 ч.2, 309 ч.2, 70 ч. 1 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

2. 14.09.2006 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.03.2010 року умовно-достроково, невідбута частина 1 рік, 9 місяців, 9 днів;

3. 08.04.2013 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 309 ч.2, 317 ч.2 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4. 07.12.2016 року Краматорським міським судом за ч.2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі;

5. 14.05.2018 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, до двох років шести місяців позбавлення волі, ухвалою Донецького апеляційного суду від 13.11.2018 року зараховано в строк відбуття покарання, відбуте за вироком Краматорського міського суду від 07.12.2016 року, з застосуванням ст. 72 ч. 5 КК України, строк попереднього ув`язнення, звільнено з-під варти у зв`язку з відбуттям строку покарання;

7. 30.01.2020 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

8. 03.04.2020 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

9. 26.05.2020 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2019 приблизно о 18 год. 00 хв. (більш точного часу встановити не виявилося можливим) ОСОБА_8 знаходився біля двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з даного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в той же день в зазначений час, ОСОБА_8 переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проник через незачинене вікно в кімнату зазначеного домоволодіння, де таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-J320H» вартістю 1349 грн. 50 коп., що належить ОСОБА_7 .

Після вчинення злочину ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину втік, звернувши вкрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1349 грн. 50 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , в період часу з 17 год. 00 хв. 06.06.2019 по 09 год. 00 хв. 08.06.2019 (більш точного часу встановити не вдалося), проходив біля гаражу поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник протиправний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося у приміщенні зазначеного гаражу.

Реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись у вказаному місці в зазначений час ОСОБА_8 через отвір у стіні проник до гаражу, з якого таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно належне ОСОБА_10 , а саме перфоратор марки «Einhell Bavaria» вартістю 483 гривні 34 копійок та набір лерок вартістю 461 грн. 40 коп.

Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 944 грн.74 коп.

Крім того, ОСОБА_8 , в період часу з 11.06.2019 по 18.06.2019 (більш точного часу встановити не вдалося), знаходився біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території зазначеного домоволодіння належного ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці в зазначений час ОСОБА_8 , проник через вікно у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, діючи умисно, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими та скориставшись тим, що поряд не має сторонніх осіб, викрав піч з чавуну вартістю 1233 гривні 00 копійок та швейну машинку вартістю 170 гривні 00 копійок власником яких є ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1403 гривень 00 копійок.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_8 лише в межах висунутого йому обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав та показав, що дійсно 02.06.2019 року, у світлий час доби, час не пам`ятає, він разом з другом ОСОБА_12 шукали друга ОСОБА_12 . Кого саме і для чого йому невідомо. Знайшли будинок кутовий по в`їзду ОСОБА_13 , номер будинку не пам`ятає, але можливо № 8 «а». Він побачив відчинено вікно. Біля вікна паркан маленький. Він став на паркан і заліз у відкрите вікно. Його знайомий ОСОБА_12 залишився на вулиці. У будинку, куди він заліз через вікно, він побачив сумку чорного кольору, всередині 900 грн. та ще взяв мобільний телефон. Так само виліз з будинку через вікно, сумку кинув у дворі. Наздогнав ОСОБА_12 , якому не сказав, де був і що зробив. Телефон збув у ломбард. Зазначив, що у будинку та на подвір`ї нікого не бачив. Крім того 08.06.2019 року, вечорі, викрав перфоратор з приміщення гаражу по вул. Героїв Чорнобиля м. Слов`янськ. А на початку червня 2019 року з будинку по пров. Валківський м. Слов`янськ викрав піч та швейну машинку.

На питання потерпілої обвинувачений повідомив, що він з ОСОБА_12 , коли шукали знайомого ОСОБА_12 , приїхали на автомобілі марки «Жигулі» модель не пам`ятає. Зауважив, що, коли вони під`їхали, то приблизно 5 хвилин пошукали знайомого ОСОБА_12 і останній пішов далі, а він проник у будинок. Палки в нього не було. Дітей на вулиці бачив. Вікно у будинок по в`їзду ОСОБА_14 було відчинено приблизно на 10 см., москітної сітки не було. По будинку він не ходив. Гроші та телефон викрав з першої кімнати, куди проник через вікно. Хвіртка була зачинена. Через паркан він перелазив зі сторони городу, де в цей час стояв автомобіль не звернув уваги.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернулися до суду з Заявами, в яких просять суд розглянути дане кримінальне провадження без їх участі. Претензій до обвинуваченого не мають. Не наполягають на суворому покаранні для обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона мешкає у м. Слов`янськ по в`їзду ОСОБА_14 , разом зі своєю родиною. 02.06.2019 року, приблизно о 16-00 вона, її чоловік та мати зачинили будинок, і хвіртку і вийшли з будинку. У будинку залишився її батько, який є інвалідом, пересування здійснюючи за допомогою возика. Повернулися вони до дому, приблизно о 18-00 год., повертаючись вона бачила автомобіль темного кольору, на вулиці було багато дітей. Хвіртка була зачинена. Вона ключами відчинила хвіртку, перша зайшла на подвір`я, за нею її чоловік та мати. На території її подвір`я була шкіряна сумка чоловіка відчинена. Сумка була огорнута папером з газети. Вона відчинила будинок, але другі двері металеві були зачинені, виходячи з будинку вони їх не зачиняли. Її мати через вікно потрапила до будинку і відчинила двері зсередини будинку. У будинку був батько, який нервував, пояснив їм, що у будинку був чоловік, який шукав сусіда « ОСОБА_15 ». Вони викликали поліцію. Працівники поліції опитували її батька. Після того, як їй та чоловіку батько розповів, що у будинку хтось був, її чоловік побіг до сусіда ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_17 ». І сусід ОСОБА_18 пояснив їм, що саме ОСОБА_12 нещодавно звільнився з місць позбавлення волі. Також зазначила, що сусідка, яка стояла біля подвір`я повідомила, що бачила автомобіль марки «Жигулі» темно-коричневого кольору, було приблизно 3-4 особи з палицями та шукали ОСОБА_16 .

На питання сторони обвинувачення потерпіла зазначила що їх будинок має чотири кімнати. Кімната, у якій постійно був її батько знаходиться напроти кімнати, де викрали речі. Ці кімнати відокремлені дверима, як ставні на вікні без замків. Коли вони виходили з будинку залишили вікна на провітрюванні. Самостійно її батько не міг пересуватися. Їй та її мати батько повідомляв, що з кімнати, де викрадені речі вийшов чоловік та питав де знайти « ОСОБА_15 » Також зазначила, що ОСОБА_19 мешкає у будинку АДРЕСА_5 і повідомив їй, що вранці на ринку його шукав знайомий на ім`я ОСОБА_12 . Також зазначила, що батько повідомляв їй, що той чоловік, що був у будинку вдарив його або штовхнув. Інших осіб у будинку не було. Вважає, що ОСОБА_8 не винуватий у скоєнні крадіжки її майна, його не було у будинку. Позовні вимоги до ОСОБА_8 підтримує, позов просить задовольнити.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що потерпіла є її донькою. Влітку 2019 року, її чоловік ОСОБА_21 , 1955 року народження перебував у лікарні, після якої повернувся до дому, але погано пересувався самостійно. Також влітку 2019 року, дату не пам`ятає, до них приїхали донька та зять. Приблизно о 16-00 год., вона, донька та чоловік доньки вийшли з будинку. Її чоловік залишився у будинку, оскільки рухався лише за допомогою інвалідного возика. Вони зачинили перші двері, що ведуть на вулицю дерев`яні, металеві не зачиняли. Вікно залишили на провітрювання. Повернулися приблизно о 18-00 год. Коли зайшли у двір, то побачили сумку чоловіка донки на підлозі та банківські картки. Коли підішли до вікна побачили, що воно зламане. На її відгуки чоловік не реагував через вікно. Двері металеві, які вони не зачиняли, були зачинені зсередини, так як ключами також не відкривалися. Вона викликала поліцію. Через вікно залізла до будинку, де все було перевернуто. На її питання чоловік повідомив, що коли їх з донькою не було, до будинку проник чоловік невідомий йому та шукав ОСОБА_18 . Її чоловік повідомив, що невідомий чоловік штовхнув його та наказав нікому не повідомляти про нього, ходив по всьому будинку. Повідомила, що працівник поліції допитував її чоловіка, знімали відбитки пальців з вікна. На питання сторони обвинувачення свідок повідомила, що обвинуваченого ОСОБА_22 вона не знає. На питання потерпілої свідок зазначила, що на виду були гроші у сумі 498 грн. Коли її чоловіка другий раз допитували, вона чула, як її чоловік повідомляв працівникам поліції, що той невідомий чоловік шукав ОСОБА_18 . Також зазначила, що сусіди їй повідомляли, як бачили в руках хлопця, що шукав ОСОБА_16 палицю. Їх будинок на два виходу, в іншій половині будинку мешкає родина ОСОБА_18 . Також сусідка ОСОБА_23 розповіла їй, що бачила, як один хлопець переліз через паркан, а один залишився біля паркану. Після вказаних подій вона зверталася до лікаря з приводу погіршення стану здоров`я її чоловіка.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що з обвинуваченим має дружні стосунки. 02.06.2019 року ОСОБА_8 прийшов до неї додому, приблизно о 18-00год. 19-00год., надав їй мобільний телефон марки «Самсунг», щоб вона віднесла його до ломбарду. Наступного ранку вона разом з ОСОБА_25 пішли до ломбарду, вона здала телефон до ломбарду, гроші віддала обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що потерпіла є його дружиною. 02.06.2019 року, він, дружина та мати дружини пішли на річку. Батько дружини, залишився у будинку, оскільки самостійно не пересувався. Вікна вони залишили на провітрювання. Повернулися вони приблизно о 18-00 год. 19-00 год. Його сумка була на піску з газетними папером. Вони відчинили хвіртку. Металеві двері були зачинені зсередини, вони їх не змогли відчинити. ОСОБА_20 мати дружини, залізла через вікно, відчинила двері йому та дружині. Тесть був у кухні, повідомив їм, що у будинку перебував хлопець у шортах, футболці та окулярах, назвався поліцією та шукав ОСОБА_19 на прізвисько « ОСОБА_17 ». ОСОБА_19 це син власника другої половини будинку, де вони мешкають. Тесть повідомив їм, що коли їх не було, почув удар у вікно, потім зі спальні, де зламане вікно зайшов цей хлопець. Другий хлопець стояв біля вікна і він чув їх розмову. Сусіди повідомили їм, що чоловіки були з палицями. Потім він знайшов ОСОБА_19 і той повідомив йому, що через якийсь конфлікт саме його могли шукати чоловіки. Також зазначив, що працівники поліції опитували його, дружину, мати та батька дружини і ОСОБА_18 . В будинку викрали гроші та мобільний телефон. На питання сторони обвинувачення свідок повідомив, що вікно у спальні виходить на город. Будь-яких тілесних ушкоджень у тестя він не бачив. Сусіди не бачили, щоб хтось перелазив на їх територію, оскільки хвіртка була зачинена. Також зазначив, що самостійно тесть не мав можливості пересуватися. На питання потерпілої свідок зазначив, що ключі від будинку були лише у ОСОБА_20 і він показував працівникам поліції, що тесть перебував у будинку.

Свідок ОСОБА_27 (особу якого встановлено, відповідно до копії заяви-анкети, завіреної належним чином, на отримання паспорту громадянина України, отриманої на підставі ухвали суду) показав, що з обвинуваченим раніше разом працювали, стосунки між ними, як з колегою. Влітку 2019 року, дату не пам`ятає, вже після обіду, він, його дядько ОСОБА_28 , ОСОБА_25 та водій таксі, з яким він не знайомий, їхали до його знайомого ОСОБА_29 . Адресу також не пам`ятає, знає дорогу лише візуально. Вони під`їхали на вулицю, де мешкає ОСОБА_30 . Зупинили транспортний засіб приблизно за три будинку від будинку, де мешкає ОСОБА_30 , якого вони шукали. Він підійшов до будинку ОСОБА_16 , постукав, ніхто не відчиняв, ОСОБА_8 був разом з ним. Зазначає, що з автомобілю вийшли він та обвинувачений. Біля будинку ОСОБА_16 були з обвинуваченим. Коли ніхто не відчинив, він пішов до автомобілю, а ОСОБА_25 повідомив йому, що пошукає по сусідам. Він повернувся до автомобілю. Приблизно через 5-7 хвилин повернувся обвинувачений. Він повернув за ріг будинку і не бачив куди саме пішов обвинувачений. Коли обвинувачений повернувся до автомобілю, вони одразу поїхали додому. На питання сторони обвинувачення свідок зазначив, що не пам`ятає чи було щось у руках обвинуваченого. ОСОБА_8 нічого йому не розповідав про крадіжку. На питання потерпілої свідок зазначив, що автомобіль, на якому вони приїхали темно-зеленого кольору. Будинок ОСОБА_16 перший зверху вулиці. Не пам`ятає щодо паркану та вікон будинку ОСОБА_18 . Зазначив, що його прізвисько « ОСОБА_31 ». ОСОБА_16 шукав для спілкування. Щодо дітей на вулиці не пам`ятає. Особисто він не бачив, як обвинувачений ліз у будинок через вікно. Не пам`ятає, з якої сторони обвинувачений обійшов будинок, коли пішов шукати ОСОБА_16 по сусідам. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_25 раніше не був знайомий з ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_32 суду показав, що 02.06.2019 року до нього приходив чоловік потерпілої і казав, що його шукали хлопці. Прізвисько «Сенек» йому знайоме. ОСОБА_33 не знає. Частина будинку по в`їзду ОСОБА_14 , 8 належав його батьку у 2019 році. У 2019 році паркану не було. Вважає, що слідчий експеримент проводили з дозволу його батька. Також зазначив, що батько потерпілої у 2019 році самостійно не виходив на вулиці, виводила його дружина.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що він працює слідчим. Зазначив, що 02.06.2019 року, проводив огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , за фактом крадіжки мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 . В протоколі зазначена адреса АДРЕСА_2 , а в дужках (8/2), що вказано помилково та потребувало уточнень, будинок має два господаря і розділений на дві адреси. Більш точний час проведення огляду він не пам`ятає, але було світло. Будинок, що оглядали одинарний, огороджений парканом. Він оглядав вікно, через яке проникнення у будинок відбулося, було відчинено. Через те, що події були майже два роки тому, багато викликів, він вже подробиці не пам`ятає. Зазначає, що обставини вказані у протоколі відповідають дійсності. На питання потерпілої зазначив, що не пам`ятає людину похилого віку дідуся. Підтверджує, що вже дещо не пам`ятає, про що й зауважив стороні захисту. Зазначає, що правильний номер будинок АДРЕСА_6 зазначений помилково.

Експерт ОСОБА_35 в судовому засіданні повідомив, що надав відповідь у висновку експертизи на питання чи придатні відбитки пальців. Ідентифікацію відбитків проводить лише експерти. Збільшити відповідь більш, ніж питання, експерт самостійно не має можливості. Коли експерт отримує придатні відбитки, то вони направляються до бази відбитків до сектору дактилоскопічного обліку.

З заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2019 року, вбачається, що від ОСОБА_7 до відділу поліції надійшла заява, в якій остання просить прийняти заходи до невідомих осіб, що 02.06.2019 року за адресою АДРЕСА_2 викрали її майно, сума шкоди складає 4000грн.. Про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України попереджена. (т.1 а.с.94)

Відповідно до договору про надання фінансового кредиту за застави від 03.06.2019 року заставодавець ОСОБА_24 отримала кредит у розмірі 1155грн. за заставлений предмет телефон марки «Samsung SM-J320H» (т.1 а.с.96), що підтверджується показами свідка ОСОБА_24 та підтверджує спосіб розпорядження викраденим.

Згідно з висновком експерта №2/5-154 від 24.06.2019 року за результатами судової дактилоскопічної експертизи, проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 07.06.2019 року, слід ділянки долонної поверхні руки найбільшими розмірами 60х67мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки № 2; слід пальця руки найбільшим розмірами 14х34 мм, ввідкопійований на відрізку липкої стрічки № 4; слід ділянки долонної поверхні руки найбільшими розмірами 28х39 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки № 7, з зовнішньої поверхні вікна спільної кімнати, вилучені 02.06.2019 року в ході огляду домоволодіння, що розташується за адресою АДРЕСА_5 , для ідентифікації особи придатні. Інші сліди, вилучені 02.06.2019 року в ході огляду домоволодіння, за вказаною адресою, для ідентифікації особи непридатні (т.1 а.с.103-109).

Згідно з протоколом огляду місця події від 02.06.2019 року об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 . Територія огороджена парканом, вхід здійснюється через хвіртку. Вхід до будинку через дерев`яні двері. У будинку мається веранда, далі коридор, ще один коридор, що веде до приміщення, з якого мається три входу. Вхід до приміщення через металеві двері, які на момент огляду у відчиненому стані, обладнані запірним пристроєм. Прямо приміщення кухні, де меблі та ліжко. У кухні прямо дерев`яні двері, які не обладнані запірним пристроєм. За кухнею спальня кімната, де у хаотичному порядку розкидані одяг, меблі. На пластиковому вікні зламаний механізм провітрювання вікна. Виявлені сліди з зовнішньої поверхні та внутрішньої поверхні вікна, які скопійовані та перенесено на таблицю слідів. (т.1 а.с.147-150). Судом встановлено, що адреса АДРЕСА_5 зазначена помилково, вірна є адреса АДРЕСА_2 .

Вказаний огляд проведений за участю користувача ОСОБА_7 , понятих, про що маються підписи. Будь-яких зауважень не зазначено.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експерта №24 від 26.06.2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, залишкова вартість викраденого майна, що належить ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, а саме на 02.06.2019 року з урахуванням зносу, а саме: мобільного телефону «Samsung SM-J320H» в корпусі чорного кольору, який був придбаний у 2017 році становила 1349 грн. 50 коп. (т.1 а.с.160-162).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2019 року за участю ОСОБА_8 , останній показав та розказав з яких приміщень та будівель він скоїв крадіжки. Щодо крадіжки за адресою в`їзд Криничний м. Слов`янська. Всі учасники слідчої дії за вказівкою підозрюваного ОСОБА_8 направилися до в`їзду Криничний м. Слов`янська де біля будинку № 8/2 підозрюваний зупинив учасників та показав, що саме з цього будинку викрав мобільний телефон. Після учасники слідчого експерименту направилися до будинку по АДРЕСА_7 , де підозрюваний також розказав та показав, де вчиняв крадіжки. (т.1 а.с. 200-204). Зауважень з боку часників слідчої дії до протоколу не внесено. Судом встановлено, що адреса АДРЕСА_5 зазначена помилково, вірна є адреса АДРЕСА_2 .

Щодо клопотання потерпілої про визнання недопустимим та неналежним доказом протокол слідчого експерименту суд приходить до наступного переконання.

Відповідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 26.07.2019 року з участю ОСОБА_8 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, за участю захисника ОСОБА_9 , підпис якого є у протоколі слідчого експерименту, який не зазначив будь-яких зауважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 26 липня 2019 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим та належним доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії, щодо адреси будинку не надійшло. Будинок по в`їзду Криничний, 8 складається з двох будинків, які мають два господаря, що об`єктивно підтверджено показами самої потерпілої та свідків в судовому засіданні. Під час допиту свідків, встановлено, що адреса АДРЕСА_5 зазначено, як помилково, тобто є технічною помилкою. Виклик також був прийнятий за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_24 , остання впізнала на фото №2 чоловіка, який попросив її заложити мобільний телефон «Samsung» марки в ломбард. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото №2 зображений ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_27 , останній впізнав на фото №2 чоловіка, який 02.06.2019 року, приблизно о 17-00 перелазив через паркан домоволодіння АДРЕСА_5 .

Таким чином, судом встановлено, що номер будинку у досліджених судом доказах зазначений, як 8/2 помилково, тобто є технічною помилкою.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-21/887-Д від 10.02.2021 року слід пальця руки максимальним розміром 14х34 мм на відрізку ліпкої стрічки під № 6, від копійований з зовнішньої поверхні вікна спільної кімнати, вилучений 02.06.2019 року в ході огляду місця події домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , за фактом крадіжки майна ОСОБА_7 , залишений вказівним пальцем правої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненій на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слід ділянки долонної поверхні руки максимальним розмірами 30х67 мм на відрізку липкої стрічки під № 2, а також слід ділянки долонної поверхні руки максимальними розмірами 28х39 мм на відрізку липкої стрічки під № 7, відкопійований з зовнішньої поверхні вікна спальної кімнати, вилучені 02.06.2019 року в ході огляду місця події домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , за фактом крадіжки майна ОСОБА_7 , залишені не гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою (особами).

Ствердження потерпілої, щодо надання експерту дактилоскопічної карти на ОСОБА_36 , що є іншою особою, суд не приймає до уваги. Карта заповнена на ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В карті мається технічна помилка саме в прізвище особи літера «в», всі інші данні, зокрема дата народження, збігаються з даними ОСОБА_8 , що є обвинуваченим по справі.

Щодо стверджень потерпілої про неналежне оформлення пакету документів, направлених для проведення експертизи, суд зазначає, що експерт у описовій частині висновку не зауважує на вказане.

16.12.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи за ухвалою суду. 01.02.2021 року на адресу експертної установи було направлено відповідні додатки для проведення експертизи та копію ухвали суду від 16.09.2020 року для проведення дактилоскопічної експертизи, яка призначена за клопотанням потерпілої.

Вказаний висновок зроблений старшим судовим експертом сектору дактилоскопічних досліджень відділу криміналістичних видів досліджень Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», має відповідне свідоцтво, стаж експертної роботи з 2001 року. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Таким чином, у суду відсутні підставі ставити під сумнів вказаний висновок експерта, ставити під сумнів його достовірність. Висновок виготовлений належним суб`єктом.

Ствердження потерпілої ОСОБА_7 про перебування в будинку її похилого батька та необхідності перекваліфікування злочину за фактом проникнення до будинку на більш серйозний злочин, суд не приймає, оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченних цією статтею. Вказане є суттєвою гарантією справедливого розгляду та вирішення справи і права забезпечення обвинуваченого на захист.
Судовий розгляд може проводиться тільки стосовно тих обвинувачених і тільки по тому обвинуваченню, яке сформульоване та викладене в обвинувальному акті.
Обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, в результаті дослідження доказів під час судового розгляду може змінитися, але суд за власною ініціативою не може змінити обвинувачення і постановити по зміненому обвинуваченню вирок, якщо зміна обвинувачення в суді погіршує становище обвинуваченого, а також порушує його право на захист.
Суд не може доповнити обвинувачення новими епізодами або визнати встановленими кримінальні правопорушення, про які не вказано в обвинувальному акті, і які обтяжують покарання обвинуваченого. Також суд не вправі змінити формулювання обвинувачення за його фактичними обставинами, якщо це вносить істотні зміни в обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, а також змінити юридичну кваліфікацію пред`явленого обвинувачення, якщо це обтяжує покарання обвинуваченого, а в ситуації, коли воно пом`якшує покарання обвинуваченого в частині наслідків вчиненого діяння і за своїм змістом
У ході судового розгляду суд вправі змінити юридичну кваліфікацію вчиненого особою кримінального правопорушення, якщо нове обвинувачення не є більш тяжким, а формулювання фактичної сторони обвинувачення залишається без істотних змін або тісно зв`язане з первісним, або, навпаки, змінити формулювання фактичної сторони обвинувачення без зміни юридичної кваліфікації, якщо в результаті такої зміни не буде порушено право особи на захист.
Виходячи з того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на доказах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому законом, суд вправі виключити із обвинувачення окремі епізоди, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, окремі склади кримінальних правопорушень, а також обставини, що обтяжують відповідальність та кваліфікуючі ознаки. У такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку до ухвалення відповідного судового рішення.
Якщо під час судового розгляду прокурор дійде висновку, що обвинувачення потрібно змінити, він звертається до суду з відповідним клопотанням. Суд відкладає судове засідання та надає прокурору час для складання та погодження відповідних процесуальних документів з керівником органу прокуратури, в якому він працює. Якщо в судовому засіданні брав участь керівник органу прокуратури, який дійшов висновку, що обвинувачення потрібно змінити, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня.
У випадку відмови керівника органу прокуратури, прокурора вищого рівня у погодженні обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому, як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. Судовий розгляд у такому разі продовжується в загальному порядку.
Таким чином, розгляд провадження відносно ОСОБА_8 проводиться лише в межах пред`явленого обвинувачення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування подаються у порядку ст. 303 КПК України.
Суд не може прийняти до уваги покази ОСОБА_38 , у якості свідка, приєднані до матеріалів провадження за клопотанням потерпілої. Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Суд може прийняти, як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Відповідно до клопотання потерпілої від 30.08.2021 року свідок ОСОБА_39 особисто до суду з`явитися не може через сімейні обставини.

З заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2019 року, вбачається, що від ОСОБА_10 до відділу поліції надійшла заява, в якій він просить прийняти заходи до невідомого, який з 06.06.2019 року по 08.06.2019 року з гаражу по АДРЕСА_3 викрав його майно. Про кримінальну відповідальність за ст.. 383 КК України попереджений. (т.1 а.с.127)

Згідно з протоколом огляду місця події від 08.06.2019 року оглянуто територія біля будинку АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 128-130).

Згідно з висновком судово-товарознавчої експерта №3594 від 08.07.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді, залишкова вартість викраденого майна, на момент вчинення злочину, а саме на 08.06.2019 року : перфоратора становила 483,34 грн., набору лерок в кількості чотирьох штук, утримувача для лерок та двох рукояток з металу становить 461,40 грн. (т.1 а.с.189-194).

Згідно з протоколом огляду від 11.06.2019 року оглянуто на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_8 перфоратор та набір лерок, що добровільно надав для огляду ОСОБА_8 (т.1 а.с. 197-199).

З заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2019 року, вбачається, що від ОСОБА_11 до відділу поліції надійшла заява, в якій вона просить прийняти заходи до невідомого, який з 11.06.2019 року по 18.06.2019 року таємно викрав належне їй майно. Про кримінальну відповідальність за ст.. 383 КК України попереджена. (т.1 а.с.184)

Згідно з протоколом огляду місця події від 29.06.2019 року оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 , територія огороджена парканом. Вхід до будинку через дерев`яні двері. На подвір`ї є приміщення сараю з господарськими пристроями. (т.1 а.с. 179-181).

Згідно з протоколом огляду від 01.07.2019 року оглянуто на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_9 оглянуто твердотопливну піч та швейну машинку, що добровільно видала для огляду ОСОБА_40 (т.1 а.с. 175-177).

Згідно з висновком судово-товарознавчої експерта №26 від 05.07.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді, залишкова вартість викраденого майна, на момент вчинення злочину, а саме на період часу з 11.06.2019 року по 19.06.2019 року : твердотопливної печі з чавуну становила 1233 грн., швейної машинки з металу чорного кольору становила 170 грн. (т.1 а.с.168-172).

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, а саме допит потерпілих, свідків, дослідження речових доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо епізодів крадіжок, що мали місце за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . Одночасно усудовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно погоджується на відмову у дослідженні інших доказів, а саме показань потерпілих, свідків, речових доказів щодо обставин, які не оспорюються за вказаними епізодами.Суд роз`яснив обвинуваченому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження вказаних доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він, його захисник і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку за вказаними епізодами.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь суспільної небезпеки, часткове відшкодування шкоди, шляхом повернення майна потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, зокрема за корисливі злочини, на шлях виправлення не встав, а навпаки скоїв корисливі злочини, на диспансерному обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2004 року, за місцем мешкання характеризується посередньо, до затримання офіційно не працевлаштований, позицію потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які не наполягали на суворому покаранні для обвинуваченого ОСОБА_8 , позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка вважає, що провина ОСОБА_8 не доведена, але позовні вимоги до обвинуваченого підтримала.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_8 буде досягнуто при призначенні остаточного покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої частини статті особливої частини кримінального закону. Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду 26 травня 2020 року за ст. 185 ч. 3 КК України, з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2019 року по 26.05.2020 року.

Остаточне покарання ОСОБА_8 слід призначати за правилами ст.70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши відбуте покарання.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року обвинуваченого ОСОБА_8 етаповано до ДУ «Бахмутська установа виконання покарання № 6» для подальшого розгляду провадження.

Запобіжний захід по вказаному провадженню обвинуваченому не обирався

Відповідно до статті 90 Кримінально-виконавчого кодексу України у порядку, встановленому КПК, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора. Відповідно до повідомлення ДУ «Бахмутська установа виконання покарань № 6» від 09.02.2021 року (а.с.91 т.2) засуджений ОСОБА_8 був переведений з ДУ «Камянська виправна колонія № 101» та прибув до СІ для участі у судовому засіданні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який полягає в обмеженні свободи підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його на певний строк до спеціальної установи для попереднього ув`язнення.

Проте, у випадку тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі, переведенні з виправної колонії до СІ у зв`язку з розглядом справи в суді, він є таким, що вже позбавлений свободи на підставі вироку, який набрав законної сили і виконується. У цьому разі змінюється лише режим відбування покарання у зв`язку з необхідністю проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Зазначене дозволяє Суду дійти висновку про те, що у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001094 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою не застосовувався. Останній був переведений до слідчого ізолятора для участі у розгляді цього кримінального провадження, під час виконання іншого судового рішення, що не може вважатися запобіжним заходом.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої Судової Палати Касаційного кримінального суду у справі № 761/22125/19 від 30.11.2020 року.
Таким чином період з 21.12.2019 року по дату проголошення вироку є строком відбуття покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено позов до обвинуваченого, який обґрунтовано наступним. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 здійснив проникнення до будинку по в`їзду АДРЕСА_2 , звідки викрав належне їй майно, грошові кошти у розмірі 1000 грн. та мобільний телефон. Матеріальну шкоду вона оцінює у 4500 грн. Крім того просить стягнути з обвинувачено на її користь і моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 30000 грн. Моральну шкоду обґрунтовує погіршенням здоров`я її батька ОСОБА_21 , який перебував в будинку під час вчинення злочину. Вона втратила спокій, сон, порушився спосіб її життя, вона була змушена неодноразово звертатися до правоохоронних органів, відвідувати судові засідання. Звертатися до лікарів з приводу погіршення здоров`я батька. В позові потерпіла також зазначає про кваліфікацію дій обвинуваченого за більш серйозне правопорушення. Крім того зазначає, що втрата її мобільного телефону, що був подарунком чоловіка та в якому маються фото її малолітньої дитини, також завдало їй моральних страждань, порушило її привичний спосіб життя. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду у розмірі 30000грню та матеріальну у розмірі 4500 грн.

Відповідач ОСОБА_8 не визнав позовні вимоги.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого

Судом встановлено, що обвинуваченим скоєно крадіжку мобільного телефону потерпілої. Відповідно до висновку експерта вартість викраденого майна, що належить потерпілій ОСОБА_41 становить 1349грн. 50 коп. Таким чином, суд вважає, що з цивільного відповідача на користь цивільного позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку 1349 грн. 50 коп.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілої з обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» - відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В той же час, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпіла обґрунтовує погіршенням стану здоров`я її батька, через присутність його під час скоєння злочину та порушення її способу життя через втрату свого мобільного телефону. Зазначає, що у мобільному телефоні були світлини її родини, дитини, які не підлягають відновленню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у житло за фактом крадіжки майна ОСОБА_7 . Тобто провадження розглядається лише у межах пред`явленого обвинувачення. В суді не знайшло своє підтвердження скоєння обвинуваченим грабежу. Тобто всі хвилювання потерпілої з приводу стану здоров`я її батька до вказаного кримінального правопорушення не мають відношення. Судом враховуються хвилювання потерпілої з приводу втрати її мобільного телефону, в якому були світлини дитини, які не підлягають відновленню, через що спосіб життя потерпілої частково порушений.

Таким чином, суд виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди в розмірі 500 грн..

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.

Речові докази по справі підлягають вирішення на підставі ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,370,374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2020 року - 5 (п`ять) років 5 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 01 вересня 2021 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання з 21 грудня 2019 року по 31 серпня 2021 року.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1349 (одна тисяча триста сорок дев`ять) грн. 50 грн., моральну у розмірі 500 (п`ятсот) грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати:

- за проведення судової дактилоскопічної експертизи за № 2/5-154 від 24.06.2019 року у розмірі 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім ) грн. 11 коп.;

- за проведення судової товарознавчої експертизи за № 3594 від 08.07.2019 року у розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 00 коп.;

- за проведення судової дактилоскопічної експертизи за № СЕ-19/105-21/887-Д від 10.02.2021 року у розмірі 1797(одна тисяча сімсот дев`яносто сім ) грн. 95 коп.;

Речові докази по справі після набуття вироком суду законної чинності:

- піч з чавуну та швейну машинку, визнані речовим доказом за постановою слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 02.07.2019 року, передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_11 залишити у власності ОСОБА_11 ;

- перфоратор чорно-жовтого кольору та набір лерок, визнані речовим доказом за постановою слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 12.06.2019 року, які передана на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_10 залишити у власності ОСОБА_10 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1