Справа № 1/445/11-к
Номер провадження:1/521/49/21
У Х В А Л А
08 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілих - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209; ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.4 ст.28, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_7 за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_8 за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_15 за ч.1 ст.255; ч.4 ст.190; ч.3 ст.209; ч.2 ст.27, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_10 за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 11.02.2020 року ОСОБА_16 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в частині його обвинувачення закрито.

01.11.2021 року ОСОБА_16 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено під час досудового розслідування у кримінальній справі. Також ОСОБА_16 просив суд розглянути клопотання без його участі.

Прокурор і потерпілі заперечували, а захисники і обвинувачені не заперечували проти задоволення клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_17 під час досудового розслідування у кримінальній справі №6 було складено постанови:

- 26.06.2009 року - про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_16 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (т. 102 ар. 167);

- 10.08.2010 року - про накладення арешту на майно ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 102 ар. 170);

- 26.09.2010 року - про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_16 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (т. 102 ар. 172)

Зазначені постанови слідчого були направлені для виконання до Київської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (т. 102 ар. 168, 173, 175).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т. 102 ар. 169), а також згідно наданих ОСОБА_16 (разом з клопотанням) Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, все нерухоме майно ОСОБА_16 перебуває під арештом відповідно до постанови слідчого від 26.06.2009.

Гарантії захисту права власності закріплені у ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована ст. 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно обвинуваченого, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 248 КПК України (1960) при наявності обставин, передбачених зокрема ст. 11-1 цього ж Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна.

Як визначено у п.п. 36, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року (справа № 372/2904/17-ц), із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Оскільки судом прийняте рішення про звільнення ОСОБА_16 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 11-1 КПК України (1960) і закриття кримінального провадження в частині його обвинувачення, то суд вважає, що клопотання про скасування арешту його майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 126 КПК України (1960 року), п. 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року), суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_16 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_16 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), постановами від 26.06.2009 року, 10.08.2010 року, 26.09.2010 року старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_17 під час досудового розслідування у кримінальній справі №6.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3