Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3251/20
У Х В А Л А

"03" грудня 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, відносно якого застосовано запобіжний захід тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України. Відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05 грудня 2021 року.

Завершити судовий розгляд кримінального провадження до зазначеної дати не представляється можливим з поважної причини: через неприбуття в судове засідання свідків захисту відповідно до порядку дослідження доказів встановленого ухвалою суду.

Судом відповідно до вимог ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивоване тим, що він обвинувачується у вчинені тяжкого і нетяжких злочинів, наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, він раніше судимий, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Захисник, обвинувачений заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, зазначають, що він тривалий час утримується під вартою. Його винуватість у вчиненні інкримінований кримінальних правопорушень не доводиться наданими прокурором доказами. Прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилається. Просять змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою оскільки він згідно обвинувального акта раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, він обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого і нетяжкого злочинів. За злочини у яких обвинувачується ОСОБА_4 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Він не має міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суд, вчинити інше кримінальне правопорушення, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цих ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується, як елементи оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_4 та можливості його уникнути.

Суд зазначає, що згідно наданого прокурором вироку суду ОСОБА_4 раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Він відповідно до наданих прокурором доказів не є таким, що має міцні соціальні зв`язки, які б були стримуючим фактором його поведінки.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд також враховує докази надані стороною обвинувачення суду в обґрунтування висунутого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2. 185 ч.3 КК України, та їх кількості.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у т.ч. домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Суду стороною захисту не надані докази на підтвердження неможливості утримання ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я.

Суду стороною захисту не надані нові чи інші докази/документи, які не були враховані судом при продовженні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та які б могли істотно вплинути на рішення суду з цього приводу стосовно запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 31 січня 2022 р.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскарження в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду