Справа № 183/7345/19
№ 1-кп/183/325/22

У Х В А Л А
31 січня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.
Під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді застави, який 09 вересня 2020 року було змінено на домашній арешт.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 годин по 06.00 годину строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що, на його думку, ризики передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи свою позицію тим, що його підзахисний не порушує умови покладені на нього судом, одночасно просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання для можливості працевлаштуватися.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.
Прокурор проти заявленого стороною захисту клопотання заперечував, оскільки вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання обов`язків покладених на обвинуваченого.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки обставини, які були підставою для його застосування 09.09.2020 року, а саме можливість незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, себе не вичерпали, і будь-яких доказів зменшення заявлених раніше ризиків суду не надано, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж знаходження під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно не може забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Що стосується клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, крім вищезазначених обставин, ще й в зв`язку з тим, що, захисником в своєму клопотанні не обґрунтовано та не зазначено взагалі підстав, які свідчать про зменшення ризиків, а сумлінне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не є підставою для зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Обвинуваченому:
- ОСОБА_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 31 березня 2022 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 години по 06.00 годину щоденно, крім необхідності звернення до медичних закладів.
Зобов`язати ОСОБА_3 :
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про виїзд за межі Дніпропетровської області,
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1