Суддя-доповідач: ОСОБА_1 Справа № 991/6669/21
Провадження №21-з/991/20/21
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 щодо проведення у режимі відеоконференції судового засідання з розгляду його заяви про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08.10.2021,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі Апеляційна палата) надійшла заява детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати від 08.10.2021. Ухвалою від 08.11.2021 судове засідання з розгляду такої заяви призначено на 14 год 00 хв 16.11.2021.

Суддею-доповідачем до початку судового засідання, призначеного на 16.11.2021, отримано клопотання детектива НАБУ ОСОБА_2 про проведення судового засідання із розгляду наведеної заяви у відповідний день і час у режимі відеоконференції. У ньому зазначено, що детектив бажає взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з приміщень П`ятого апеляційного адміністративного суду (просп. Гагаріна, 19-21, м. Одеса), оскільки його робоче місце розташоване у м. Одесі. Водночас до клопотання жодних документів чи їх копій не долучено.

Вирішуючи зазначене клопотання суддя-доповідач виходить із нижченаведеного.

За змістом ч. 2 ст. 336 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) рішення про здійснення дистанційного судового провадження може бути ухвалене за власною ініціативою суду або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК законодавець використав слово «може», то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції. Разом із тим кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК свідчить про те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції (1) має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, (2) але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК. Тобто, сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення. Тому рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Так, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 КПК); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК).

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, які передбачаютьможливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.
При цьому необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі ЄКПЛ).

Застосовуючи наведений підхід до оцінки клопотання детектива НАБУ суддя-доповідач виходить із того, що твердження детектива про знаходження його робочого місця в м. Одесі саме по собі не є достатньою підставою для проведення судового засідання у режимі відеоконференції та не свідчить про відсутність у нього можливості прибути для участі в судовому розгляді в м. Київ.

Крім того, хоча ч. 2 ст. 380 КПК й покладає на суд обов`язок повідомити про дату, час і місце проведення судового засідання учасників судового провадження, але зазначена норма уможливлює розгляд заяви про роз`яснення рішення за відсутності заявника та інших учасників провадження.
На думку судді-доповідача, відсутність у судовому засіданні з розгляду заяви про роз`яснення судового рішення не лише детектива НАБУ, але й будь-кого з учасників судового провадження, не може: (а) вплинути на збільшення тривалості судового провадження; (б) унеможливити встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню; (в) призвести до порушення прав людини, гарантованих п. 1 ст. 6 ЄКПЛ. Зокрема, до детектива гарантії права на справедливий судовий розгляд у цій ситуації не застосовуються, так як він діє як представник від імені держави, а не як людина, права якої гарантує Конвенція.

Отже, відсутні умови для проведення судового засідання у режимі відеоконференції та докази наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 336 КПК, які б давали достатні підстави для дистанційного судового провадження. Тому, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 21, 110, 138, 336, 369, 401, 405 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 щодо проведення у режимі відеоконференції судового засідання з розгляду його заяви про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2021 року, призначеного на 14 год 00 хв 16 листопада 2021 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1