Провадження №11-кп/801/289/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Юрівка Козятинського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий головним спеціалістом-юрисконсультом Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, із вищою освітою, одружений, українець, громадянин України, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат,

в с т а н о в и в :
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він відповідно до наказу заступника директора Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_10 № 148-ос від 02.10.2020 призначений з 02.10.2020 в порядку переведення на посаду начальника управління дозвільної діяльності та оцінки впливу на довкілля Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації.
Таким чином, ОСОБА_7 , обіймаючи вищезазначену посаду, будучи службовою особою, яка відповідно до ч. 2 примітки ст. 368 КК України займає відповідальне становище, якому присвоєно 5 ранг державного службовця (категорія «Б»), наділеною організаційно-розпорядчими функціями, будучи згідно з п.п. «в», «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою власного збагачення, прийняв пропозицію та в подальшому одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Так, 28.09.2020 у невстановлений досудовим розслідуванням час представник за довіреністю ФОП ОСОБА_11 - ОСОБА_12 прибув до приміщення Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації, що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 15-А, де звернувся до начальника управління дозвільної діяльності та оцінки впливу на довкілля Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ФОП ОСОБА_11 .
Під час розмови ОСОБА_7 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, умисно, з корисливих мотивів, прийняв пропозицію від ОСОБА_12 щодо одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави, тобто заступником директора Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_10 про видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ФОП ОСОБА_11 , шляхом надання вказівок працівникам очолюваного ним управління дозвільної діяльності та оцінки впливу на довкілля Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації про підготовку погоджувальних документів необхідних для видачу такого дозволу.
У подальшому, 24.12.2020 о 12:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщення службового кабінету № 303 Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації, що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 15-А, одержав для себе неправомірну вигоду від ОСОБА_12 за вплив на працівників очолюваного ним управління дозвільної діяльності та оцінки впливу на довкілля Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації при підготовці погоджувальних документів та на заступника директора Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_10 про прийняття рішення про видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ФОП ОСОБА_11 в розмірі 2 000 доларів США.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, просить вирок скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушенню та особі ОСОБА_7 внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59 500 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не обґрунтував у вироку причини призначення мінімальної міри покарання, передбаченої санкцією ч.2 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_7 , взявши до уваги лише позитивні характеристики обвинуваченого, при цьому залишивши поза увагою те, що він не вчиняв злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, а вчинив його з мотивів жаги до наживи, знаючи, що його дії несуть безпосередню шкоду інтересам суспільства і держави.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, судом його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст.50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У роз`ясненнях, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу

винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке

покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення

засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вищевказаних вимог в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує.
Зокрема, при його призначенні суд вірно врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей 2011 та 2014 років народження, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів та підстав для посилення покарання не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4