Провадження №1-кс/167/34/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Рожище
Слідчий суддя Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року передано матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 28 серпня 2021 року (заява № 5), на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області.
Скарга обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 звернувся до Волинської обласної прокуратури із заявою від 28 серпня 2021 року № 5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК). У порушення вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відповідальною особою Волинської обласної прокуратури відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. Тому, посилаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, статті 25, 214, 303, 304, 306 КПК, ОСОБА_3 вважає, що службовою особою Волинської обласної прокуратури допущено бездіяльність та просить на підставі заяви від 28 серпня 2021 року № 6 зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК, видати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та у порядку ч. 4 ст. 535 КПК повідомити відповідний суд про виконання ухваленого судового рішення.
Судове засідання декілька разів відкладалося, в тому числі за клопотаннями особи, яка звернулася зі скаргою. Так, в судове засідання 05 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явився, подав заяву про відкладення судового засідання. Таку заяву ОСОБА_3 мотивував неможливістю прибути в судове засідання через карантинні заходи та необхідністю участі захисника. В судові засідання 22.10.2021 року та 10.11.2021 року скаржник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Слідчий суддя не вбачає підстав для відкладення судового засідання, оскільки запровадження заходів для додержання карантину через епідемію коронавірусної хвороби не звільняє учасників кримінального провадження від обов`язку прибувати за викликом до суду, а лише покладаються додаткові обов`язки щодо дотримання установлених правил карантину, тобто обмеження не є підставою для неприбуття у судове засідання. Тому причину неявки особи, яка подала скаргу, слідчий суддя визнає неповажною та проявом незацікавленості у результатах розгляду скарги. У зв`язку з наведеним є підстави вважати, що ОСОБА_3 навмисно не бажає з`являтися у судове засідання, зловживаючи своїми процесуальними правами, а тому, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги та недопущення затягування судового процесу, зважаючи на те, що скарга містить достатньо матеріалів для її розгляду по суті, слідчий суддя вважає за необхідне проводити її розгляд. Такий підхід відповідає принципам Європейського суду з прав людини, який, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).
Представник Волинської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився. До суду від імені прокурора ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення скарги заперечив.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Слідчий суддя дослідивши та оцінивши матеріали скарги, дійшов таких висновків.
Положенням ч. 1 ст. 214 КПК передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ч. 1 ст. 2 КК), а тому підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і саме такі фактичні дані мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчим суддею встановлено, що 30 серпня 2021 року до Волинської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 від 28 серпня 2021 року №5 про вчинення суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 376-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК. У цій заяві ОСОБА_3 вказував на те, що суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 постановлено низку необгрунтованих, невмотивованих, незаконних рішень у справі №161/10830/15-к про: «об`єднання матеріалів клопотань» у провадженнях №1-кс/161/6441/21, №1-кс/161/6442/21, №1-кс/161/6445/21, №1-кс/161/6446/21, №1-кс/161/6449/21, №1-кс/161/6440/21 від 19.08.2021 року; про залишення без розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_5 ; про відмову у задоволенні заяв про відвід судді ОСОБА_6 від 26.08.2021 року (без дослідження доказів під час судового розгляду, без наведення належних і достатніх мотивів її ухвалення). Також заявник зазначав, що суддя ОСОБА_5 не оцінила докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, які б грунтувалися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, не оцінила докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також не навів у судовому рішенні належних та достатніх мотивів на спростування доводів захисту щодо заявленого відводу судді ОСОБА_6 . Висновки щодо зловживання суддею своїм службовим становищем заявник робить з огляду на обставини розгляду суддею ОСОБА_5 заяви про відвід судді ОСОБА_6 .. Крім того, згідно авторозподілу від 17.08.2021 року суддя ОСОБА_7 включений до числа суддів Луцького міськрайонного суду, серед яких визначався суддя для розгляду заявленого відводу. Суддя ОСОБА_5 порушила порядок кримінального правопорушення ухвалила свавільні рішення, приховавши обставини незаконного авторозподілу справи за участі судді ОСОБА_8 на стадії судового провадження. Так, суддя ОСОБА_8 брав участь у цьому ж кримінальному проваджені в якості слідчого судді, а саме: постановив ухвалу від 01.05.2015 року про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №161/6668/15-к, провадження №1-кс/161/1935/15). Таким чином, суддя ОСОБА_5 не відреагувала у законний спосіб на порушення порядку кримінального провадження, а саме: незаконне визначення судді автоматизованою системою документуообігу суду серед судді, до числа яких неправомірно включено суддю ОСОБА_8 , оскільки він брав участь на стадії досудового розслідування в якості слідчого судді.
Листом Волинської обласної прокуратури від 01 вересня 2021 року № 31-3159-18 ОСОБА_3 повідомлено, що підстав для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28 серпня 2021 року не вбачається, оскільки в ній не наведено даних, що свідчили б про зловживання службовим становищем, вчинення службового підроблення, незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду при розгляді судового провадження №1-кс/161/6446/21 та при постановленні судових рішень у справі №161/10830/15-к, заподіяння йому істотної шкоди в результаті дій чи рішень судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 .
Статтею 126 Конституції України встановлено гарантії незалежності та недоторканності судді. З цієї норми слідує, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення.
Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України у своєму висновку «Щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства» від 1 липня 2013 року зазначила про те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8 встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Оскільки заява ОСОБА_3 від 28 серпня 2021 року № 5 за своєю суттю вказує на незгоду з рішенням судді Луцького міськрайонного суду Волинської області
ОСОБА_5 , прийнятим нею під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_9 , і заявник просить розпочати кримінальне переслідування відносно неї, при цьому не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, а самостійно робить висновки про неправомірність прийнятих рішень, тому не вбачається порушення закону та підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, про які вказує заявник у своїй скарзі. Всі доводи ОСОБА_3 про вчинення можливих кримінальних правопорушень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та незадоволенні заявника прийнятими процесуальними рішеннями судді.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК, ч. 1 ст. 2 КК та приписів Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року за № 298, у їх взаємозв`язку, свідчить про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.
За наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні обов`язково бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не може вважатися такою, що підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Тобто, навіть якщо заявник прямо стверджує про наявність ознак кримінального правопорушення та певну його кваліфікацію, це не означає автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.
Саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) зазначив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Вищевикладене свідчить про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
Отже, з урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення вимоги скарги ОСОБА_10 про зобов`язання прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення на підставі його заяви від 28 серпня 2021 року № 5. В свою чергу не підлягають до задоволення й вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання надати витяг з ЄРДР заявнику та повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області про виконання ухваленого рішення, оскільки такі вимоги є похідними від вимоги про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у задоволенні якої слідчий суддя відмовляє.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, ч. 2 ст. 369, 372 КПК, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Волинської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28 серпня 2021 року (за заявою № 5).
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1