Справа № 275/1069/21
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000196 від 09.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого
за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 ОСОБА_3 засуджений до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_3 до Брусилівського РС філії ДУ «Центр пробації» за викликами не з`являвся. 26.04.2021 ОСОБА_3 поставлений на облік в Брусилівському РС філії ДУ «Центр пробації», де 26.04.2021 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання ОСОБА_4 направлено до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, так як останній постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та згідно направлення повинен був розпочати відбування покарання з 27.04.2021.

26.04.2021 засудженого ОСОБА_3 , ознайомлено з розпорядженням селищного голови № 60 від 26.04.2021 про призначення відповідальної особи для відбування призначеного покарання та графіку виходу на роботу, щоденно, в робочі дні по 4 години з 27.04.2021 року.

В період днів 27.04.2021, 28.04.2021, 29.04.2021, 30.04.2021 ОСОБА_3 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року у виді 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

В період днів 06.05.2021, 07.05.2021, 11.05.2021, 12.05.2021 ОСОБА_3 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року у виді 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

Протягом червня 2021 року, в період 01.06.2021, 02.06.2021, 04.06.2021, 07.06.2021, 09.06.2021, 10.06.2021, 15.06.2021, 16.06.2021, 17.06.2021, 18.06.2021, 22.06.2021, 23.06.2021, 24.06.2021, 25.06.2021, 29.06.2021, 30.06.2021 ОСОБА_3 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року у виді 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

Протягом липня 2021 року ОСОБА_3 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року у виді 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

Протягом серпня 2021 року ОСОБА_3 маючи єдиний протиправний умисел направлений на ухилення від відбування покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року у виді 160 годин громадських робіт, достовірно знаючи про порядок та необхідність їх відпрацювання, діючи умисно, не вийшов для виконання призначеного судом покарання, тим самим ухилився від виконання громадських робіт.

За таких умов, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, порушуючи вимоги ст. 40 КВК України, а саме -як невихід більше двох разів на протязі місяця на громадські роботи без поважної причини, ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Разом з обвинувальним актом від 13.12.2021 прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ст. 302 КПК України.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззастережного його визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та останнім надано згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд розглядає обвинувальний акт, відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, як умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 відноситься до проступків.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступків; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, заяву обвинуваченого щодо застосування покарання у виді арешту.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що призначене покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як зазначено в п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Оскільки вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт та відповідно довідки від 23.10.2021 (а.к.п. 31), ОСОБА_3 за час перебування на обліку Житомирського районного сектора № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області за вироком суду від 05.02.2021 відбув 59 годин громадських робіт, то строк невідбутого покарання за попереднім вироком суду становить : 160 59 = 101 година громадських робіт.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді 101 години громадських робіт з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, до основного покарання ОСОБА_3 слід частково приєднати невідбуте покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Арешт на майно не накладався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 65-67, 71,72 КК України, ст.ст. 369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді одного місяця арешту частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.02.2021 у вигляді 101 години громадських робіт, з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) місяця і 10 (десяти) днів арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому, не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання даного вироку.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1