ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:
Дата і місце постановлення вироку:
27 жовтня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000777 від 28.07.2021 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працююча, не одружена, із середньою освітою.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , 23.07.2021 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні ПТ «Ломбард перший товариство з обмеженою відповідальністю мікрофінанс і компанія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 86, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно викрала пакет чорного кольору, в якому знаходився перфоратор марки «Metabo KHE 3251», завдавши ПТ «Ломбард перший товариство з обмеженою відповідальністю мікрофінанс і компанія» матеріальну шкоду у сумі 3500 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
Частина 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала та відмовилася від надання показів, просила призначити покарання у вигляді громадських робіт;

- потерпілому в повному обсязі відшкодовано матеріальну шкоду (заява від 11.08.2021 року);

- перфоратор марки «Metabo KHE 3251» визнаний речовим доказом, на нього накладений арешт та його віддано на зберігання до відділу поліції (постанова про визнання речових доказів; ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року; квитанція про отримання на зберігання речових доказів №000621);

- лазерний диск DVD-R визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження (постанова про визнання речових доказів від 29.07.2021 року);

- обвинувачена раніше не судима (вимога від 28.07.2021 року); на обліку в КУ «ООЦПЗ» не значиться (запит).

Інших доказів сторони не надавали.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченій щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима; її вік 40 років та соціальне положення не одружена; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
З урахуванням призначеного покарання, суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2021 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів повернути, а частину речових доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
Призначити за ч.1 ст. 185 КК України покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:
Речові докази DVD-R диск зберігати при матеріалах справи; перфоратор «Metabo KHE 3251» - повернути потерпілому.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Запобіжний захід не обирати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1