Справа № 202/4298/14-к
Провадження № 1-кс/206/91/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 місто Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000148 (справа № 202/4298/14-к), -

ВСТАНОВИВ:
22.02.2022 до канцелярії Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000148 (справа № 202/4298/14-к).
Заява про відвід мотивована тим, що після заміни судді ОСОБА_4 на суддю ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, розгляд справи мав початись з клопотань учасників справи. Однак, прокурор ОСОБА_5 з погодження судді ОСОБА_3 , оголосив 01.06.2021 новий обвинувальний акт зі змінами обвинувачення в суді, в котрому обвинувачується заявник (невстановлена особа) за придбання та зберігання продукції порнографічного характеру з метою збуту. Суддя ОСОБА_3 категорично відмовився від роз`яснення обвинуваченим чи передбачає ст. 301 КК України покарання за придбання та зберігання продукції порнографічного характеру з метою збуту або ні. Крім того, прокурор ОСОБА_5 не вручив обвинуваченим копію нового обвинувального акту. Замість цього, прокурор вручив обвинуваченим обвинувальний акт 7 річної давності, який було затверджено прокурором ОСОБА_6 , який не є працівником та керівником прокуратури Дніпропетровської області по даному кримінальному провадженню. Таким чином, суддя ОСОБА_3 прийняв до розгляду обвинувальний акт, котрий не має юридичної сили, тобто підписаний прокурором у котрого немає повноважень змінювати обвинувачення в даному кримінальному провадженні, так як прокурор ОСОБА_6 не приймає участь в кримінальному процесі та не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженню. Крім того, дата оголошення та вручення обвинувального акту зі змінами в суді не відповідає вказаній даті в обвинувальному акті. Таким чином прокурор та суддя ОСОБА_3 здійснили злочину змову та вирішили притягнути до відповідальності завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності.
В судове засідання учасники кримінального провадження, повідомлені про час та місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_3 , не з`явились.
Суддя вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та заяву про відвід судді, вважає, що заявлений відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у заяві про відвід невірно зазначено найменування суду першої інстанції до якого звертається заявник, вірне найменування суду Самарський районний суд м. Дніпропетровська.
В той же час, заява про відвід судді подана від обвинуваченої ОСОБА_7 , однак підписав дану заяву обвинувачений ОСОБА_8 .
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the UnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід, який повинен бути вмотивованим відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України.
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений статтею 75 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Так, суддею встановлено, що заява про відвід судді ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не є вмотивованою, крім того, до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження зазначених обставин.
Обґрунтовуючи свою заяву про відвід заявник, вказує, що суддя ОСОБА_3 зацікавлений у розгляді даного кримінального провадження, здійснив злочину змову з прокурором та вирішив притягнути до відповідальності завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності, проте оглянуті матеріали кримінального провадження не викликають сумнівів у неупередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_3 , оскільки наведені у заяві підстави відводу судді є лише припущеннями та зводяться виключно до не згоди обвинувачених з процесуальними діями головуючого по справі.
Розглядаючи заявлені доводи, суддя виходить з того, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
У рішенні у справі «Ясінський проти Польщі» (заява №30865/96, п.п.54-58) ЄСПЛ зазначив, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї із сторін, не є ознакою упередженості; прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з урахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення; суддя при прийнятті рішення має врахувати усі обставини справи та дослідити усі докази.
Враховуючи той факт, що суддею під час розгляду заяви про відвід не встановлено об`єктивних фактів, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_3 , тому передбачені статтею 75 КПК України підстави для відводу відсутні.
Посилання заявника на факти порушення судом норм кримінально-процесуального закону можуть бути викладені ним в апеляційній скарзі на остаточне рішення суду, якщо він буде з ним не згоден. У такому випадку усі доводи заявника будуть перевірені судом апеляційної інстанції та їм буде надана належна правова оцінка.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження.
Тобто, доводи обвинувачених у заяві не можуть оцінюватись суддею на даній стадії, оскільки відсутнє відповідне рішення Вищої ради правосуддя.
Крім того, суд звертає увагу, що обвинуваченими у даному кримінальному провадженні подавались заяви про відвід судді ОСОБА_3 5 разів, а саме:
- 08.06.2021 обвинуваченим ОСОБА_8 - у задоволенні заяви про відвід відмовлено ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2021 (в судовому засіданні були присутні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прокурор ОСОБА_5 );
- 10.08.2021 обвинуваченою ОСОБА_7 - у задоволенні заяви про відвід відмовлено ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2021 (в судовому засіданні були присутні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 );
- 01.09.2021 обвинуваченим ОСОБА_9 - у задоволенні заяви про відвід відмовлено ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2021 (у судовому засіданні були присутні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_11 );
- 30.09.2021 обвинуваченим ОСОБА_8 - у задоволенні заяви про відвід відмовлено ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2021;
- 08.12.2021 обвинуваченим ОСОБА_8 - у задоволенні заяви про відвід відмовлено ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2021.
Положення ст. 81 КПК України, вказують на можливість застосування судом заходів щодо заявлених відводів, які мають ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ст. 330 КПК України, законодавцем визначені заходи до порушників порядку судового засідання
В зв`язку із вищевикладеним, суддя приходить до висновку, що заява про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000148 (справа № 202/4298/14-к) є необґрунтованою, ґрунтується на суб`єктивному трактуванні положень КПК України, а тому, за таких обставин, в задоволенні даної заяви необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 75, 80, 81, 321, 330, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000148 (справа № 202/4298/14-к) відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1