Справа № 450/4473/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/728/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000971 від 13 жовтня 2020 року про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 травня 2021 року, -

встановила:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 травня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання 12.10.2020 року.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_6 залишено без змін тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у сховище, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України.
Злочин вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 12.10.2020, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, близько 21:50 год. увійшов у приміщення магазину «Рамзес» у м. Пустомити по вул. Грушевського, 80 Пустомитівського району Львівської області, де зайшов за торгівельний прилавок доступ до якого обмежений, та шляхом вільного доступу відчинив шухляду каси зберігання коштів, звідки відкрито рукою за присутності продавців цього магазину ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заволодів грошовими коштами в сумі 7600 грн., після чого з вказаними коштами рушив на вихід з магазину, однак довести свого злочинного умислу до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки після вчиненого ним правопорушення був виявлений та зупинений з вказаними коштами ОСОБА_13 .
На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що у вироку зазначаються документи, які в судовому засіданні не оглядалися та не досліджувалися, що суперечить вимогам ч.2 ст.23 КПК України, де зазначено: не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Апелянт наголошує,що в судовому засіданні дійсно були допитані - потерпіла ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , оглянуто беззвучний відеозапис подій, що відбулися у вище зазначеному магазині 12 жовтня 2020 року, на якому видно, що ОСОБА_6 взяв невстановлену суму грошей з касового апарату і тримаючи їх в руці, про щось сперечався з двома мужчинами, демонструючи їм грошові кошти, а потім повернувся і кинув гроші назад в касовий апарат.
Також було досліджено характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 , інших доказів суд не досліджував, що підтверджується відеозаписом судового засідання від 12 травня 2021 року, яке було нетривалим.
Вважає, що судом невірно були кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 , який не мав жодного умислу на пограбування, відтак рішення суду не є законним.
Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, потерпілу, яка заперечила апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_6 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.
З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці.
Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.
Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні апеляційного суду доказами. Зокрема, показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні в суді першої інстанції надала такі покази: вона (потерпіла) проживає в АДРЕСА_2 . 12.10.2020 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_15 відкрито викрав грошові кошти з каси продуктового магазину «Рамзес», що знаходиться у м. Пустомити, по вул. Грушевського, 80, однак коштами розпорядитися не зміг, так як був затриманий її чоловіком ОСОБА_13 . Показами свідків допитаних судом першої інстанції, а саме: свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні в суді першої інстанції надала такі покази: під кінець робочого дня, клієнтів не було, в приміщення магазину «Рамзес» забіг ОСОБА_15 , кричав, що він «Бог», був трохи в неадекватному стані, забіг за прилавок, відкрив касу і витягнув гроші. Каса знаходиться за прилавком, вона (свідок) разом зі своєю напарницею ( ОСОБА_12 ) знаходилися в залі. Після того, як ОСОБА_6 взяв гроші, забіг ОСОБА_13 (власник магазину) з своїм другом, між ними почався конфлікт, потім обвинувачений кинув гроші на прилавок і втік з магазину; свідок ОСОБА_12 надала суду першої інстанції такі покази: вона (свідок) працювала продавцем в продуктовому магазині «Рамзес». Близько 22.00 год. зайшов в магазин ОСОБА_16 , почав кричати, матюкатися, доказувати, що він «Бог». Він (обвинувачений) підійшов до каси, агресивно відкрив тумбочку там де лежали гроші і взяв ці гроші. Після цього, вона (свідок) покликала власника магазину який стояв зі своїм другом біля магазину. Між ними виник конфлікт, він ( ОСОБА_6 ) взяв крісло почав ним махати, наробив гармидер, пізніше гроші кинув на прилавок і втік; свідок ОСОБА_14 надав суду першої інстанції такі покази: він (свідок) стояв під магазином з власником даного магазину ( ОСОБА_13 ). В магазин зайшов обвинувачений, продавці почали кричати: «Іван допоможи». Він (свідок) з власником забігли туди, побачили, що він ( ОСОБА_6 ) стоїть за прилавком з грошима, вони заступили йому дорогу, щоб він (обвинувачений) не вийшов з ними. Потім, він (обвинувачений) підняв крісло, замахнувся на нього (свідка), свідок відібрав крісло від обвинуваченого. Він ( ОСОБА_6 ) почав йому (свідку) погрожувати і кинув гроші на прилавок. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні в суді першої інстанції надав такі покази: він (свідок) і ОСОБА_14 стояли на вулиці біля магазину. ОСОБА_6 вбіг в магазин, почав кричати, неадекватно себе поводити. Він (свідок) разом з другом ОСОБА_14 почувши крики продавців, забігли в магазин, перекрили вхід. Він (обвинувачений) стояв за прилавком з грошима. Він (свідок) разом з ОСОБА_14 перекрили йому (обвинуваченому) дорогу, тоді ОСОБА_6 підняв крісло, замахнувся на свідка ОСОБА_14 , намагався нанести удари ним свідку ( ОСОБА_14 ). Після цього, обвинувачений кинув гроші на стіл і втік з магазину.
Дані докази судом першої інстанції повно та всебічно досліджені, є допустимими та належними і жодних зауважень щодо їх допустимості та належності сторони кримінального провадження не висловлювали.
Разом з тим, слід виключити покликання суду першої інстанції у вироку на письмові докази, які не були досліджено судом першої інстанції в судовому засіданні, а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.10.2020 року від гр. ОСОБА_9 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.10.2020 року; протокол огляду речових доказів від 13.10.2020 року; протокол огляду речових доказів від 13.10.2020 року; постанову про визнання речей речовими доказами і їх приєднання до матеріалів досудового розслідування від 13.10.2020 року, відповідно до якої визнано речовим доказом грошові кошти в сумі 7600 гривень та електронний носій диск DVD-R марки «Verbatim», 52 х, 80 min.; протокол відео перегляду речового доказу електронного носія, диску від 13.10.2020 року, за фактом вчинення грабежу, що мало місце 12.10.2020 року в приміщенні магазину «Рамзес» у м. Пустомити, при цьому, на переконання колегії суддів для підтвердження винуватості ОСОБА_6 достатньо доказів, які досліджено судом першої інстанції, які наведені вище, зокрема показання свідків, потерпілої.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 заперечуючи апеляційну скаргу, зазначила, що підтримує покази дані нею в суді першої інстанції. Ствердила, що дівчата, які були в магазині до сих пір бояться обвинуваченого.
Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази, в тому числі і покази потерпілої та свідків, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15- ч.3 ст. 186 КК України.
Таким чином, стороною захисту не доведено порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального Закону при винесенні вироку, а також відсутні об`єктивні аргументи неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.
Відтак вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, як необґрунтовану, без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4