04.11.2021
Справа № 642/3120/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 , про відвід слідчого,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001781.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0001781 від 18.11.2020 року за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 370 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_6 , яка є підозрюваною у іншому кримінальному провадженні № 0000436, та звернулась із заявою в якій звинуватила заявницю у начебто завідомо неправдивому повідомленні про вчиненні нею тяжкого корупційного злочину із корисливих мотивів та у провокації відкупу вчинене службовою особою стосовно неї.

На переконання заявниці дії слідчих та прокурорів у к/п № 0001781 свідчать про їх особисту зацікавленість у результатах цього провадження, що викликає обгрунтовані сумніви в їх неупередженості. Про це свідчить хід досудового розслідування, який був розпочатий відразу після подання заяви ОСОБА_6 . При цьому, за заявою ОСОБА_4 про завідомо неправдиве повідомлення про злочин відомості до ЄРДР були внесені лише на підставі ухвали слідчого судді за її скаргою. Крім того, заявниця посилається на те, що слідчий відмовив їй у визнанні потерпілою у цьому кримінальному провадженні, та неодноразово допитував її у якості свідка, намагаючись віднайти докази її винуватості. В том числі на її робочому місті, за місцем проживання були проведені обшуки та вилучено особисту комп`ютерну техніку, мобільні телефони, флешнакопичувачі, на які у подальшому було накладено арешт, в результаті чого було завдано перешкоди у роботі. Крім того, вона неодноразово зверталась до слідчого ОСОБА_5 із клопотаннями про одночасний допит із ОСОБА_6 , та про проведення слідчих та процесуальних дії, однак слідчий ухиляється від розгляду її клопотань, перешкоджає їй у збиранні доказів.

Вказане свідчить про наявність обгрунтованих сумнівів у неупередженості слідчого ОСОБА_5 , що на переконання заявника є підставою для відводу слідчого згідно п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Представник заявника адвокат ОСОБА_7 в судове засідання з`явився, подану заяву про відвід слідчого підтримав.

Слідчий ОСОБА_5 до суду не з`явився, подав письмові заперечення, та просив у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи представника заявника, дослідивши зміст заяви про відвід та матеріали, якими вона обґрунтована, дійшов до наступного висновку.

В провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0001781 від 18.11.2020 року за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 370 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР старший слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 входить до групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У рамках кримінального провадження № 0001781 ОСОБА_4 заявлено відвід слідчому ОСОБА_5 із зазначених вище підстав.

ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001781 має статус свідка, тобто є учасником кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Перевірка законності процесуальних дій слідчого здійснюється судом у ході судового провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що обставини, які виключають участь слідчого в кримінальному провадженні викладені у ст. 77 КПК України і їх перелік є вичерпним, а саме: слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Виходячи із аналізу положень вказаної норми, обставинами, які викликають обгрунтований сумнів у неупередженості слідчого, мають розглядатися, зокрема, наступні: 1) у результатах кримінального провадження зацікавлений слідчий особисто або його родичі, члени сім`ї, родичі, члени сім`ї дружини чи чоловіка слідчого; 2) слідчий перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 3) слідчий перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на який посилається ОСОБА_4 , визначено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Однак, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого, що передбачені ст. 77КПК України, а зводиться до незгоди скаржника ОСОБА_4 з порядком проведення досудового розслідування та припущень щодо упередженості слідчого ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що викладені заявником обставини, на які вона посилається, як на підставу для відводу слідчого, фактично свідчать про її не згоду з діями вжитими під час досудового розслідування, що не може бути підставою для відводу слідчого згідно чинного кримінального процесуального законодавства та свідчити про упередженість слідчого.

Слідчий суддя вважає, що заявником не доведено існування будь-яких переконливих обставин, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого, а викладені нею доводи у заяві про відвід є припущеннями, а тому вони не можуть бути визнані об`єктивно існуючими.

Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого, не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення слідчого від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001781.

Незгода учасника кримінального провадження із проведенням досудового розслідування слідчим, не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість слідчого та не можуть бути підставою для його усунення від участі в кримінальному провадженні за наслідками розгляду слідчим суддею заяви про відвід.

В іншому разі інститут відводу може стати інструментом усунення з кримінального провадження слідчого виключно за одним побажанням учасника кримінального провадження, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього слідчого, що не відповідає засаді змагальності сторін.

Інші фактичні обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого, слідчим суддею не встановлені.

За таких обставин, заява ОСОБА_4 про відвід слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 80-82, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001781 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1