Справа № 404/8868/21
Номер провадження 1-кс/404/3221/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявленого володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0002946 за ч.1 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вантажний спеціальний паливозаправник, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; ключів від авто та 2273 літри дизельного пального.

Прокурор вимоги підтримав.

Слідчий не з`явився.

Володільці заперечили проти накладення арешту.

19.11.2021 року під час огляду місця події відшукали і вилучили майно, що заявлено до арешту.

Диспозицією ч. 1 ст. 204 КК України, передбачено настання кримінальної відповідальності за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.

Представники сторони обвинувачення не подали доказів обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Разом із цим представник тимчасово вилученого майна документально підтвердив:

- законність придбання підакцизного дизельного пального від заводу виробника. (сертифікат якості)

- правомірність перевезення на ліцензованому авто підакцизного товару (витяг з реєстру);

- наявність зареєстрованої та внесеної до електронного реєстру товарно-транспортної накладної, що свідчить про відсутність порушень транспортування підакцизного товару.

- також відсутня ознака збуту оскільки суб`єкт господарювання правомірно використовує паливо для законних внутрішньо господарських потреб товариства.

Таким чином не існує передумов для накладення арешту на майно.

Пункт 2 ч. 1 ст. 169 КПК України та ч. 5 ст. 171 КПК України містить імперативну вимогу щодо необхідності повернення майна особі, у якої воно було вилучено. З огляду на вказане тимчасово вилучене майно підлягає поверненню володільцю.

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0002946 за ч.1 ст. 240 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1