ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2990/21 Справа № 213/304/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001082 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Шестерня Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Матеріали кримінального провадження залишено при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження доведена поза розумним сумнівом.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 12 вересня 2019 року, приблизно о 23.30 годині, знаходячись в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку Політехнічного коледжу ДВНЗ КНУ, розташованого по вул.Салтиківській 38 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, під час словесного конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи умисел на завдання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, лівою рукою наніс один удар в область правої щоки ОСОБА_10 , спричинивши, таким чином останньому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, у вигляді синця обличчя праворуч.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити. У мотивувальній частині вироку зазначити досліджені під час судового розгляду докази:
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 за участю потерпілого ОСОБА_10 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 , який підтверджує обставини вчинення кримінального правопорушення, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 лівою рукою в область правої щоки потерпілого, продемонстровано механізм нанесення удару потерпілому;
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 за участю свідка ОСОБА_12 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 ,який підтверджує обставини вчинення кримінального правопорушення, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 лівою рукою в область правої щоки потерпілого, продемонстровано механізм нанесення удару потерпілому;
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2019 за участю свідка ОСОБА_13 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 , який підтверджує обставини вчинення кримінального правопорушення, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 лівою рукою в область правої щоки потерпілого, продемонстровано механізм нанесення удару потерпілому.
У мотивувальній частині вироку зазначити обставини, які були підтверджені висновком судово-медичного експерта №70 від 17.01.2021, а саме: у потерпілого мався один синець обличчя праворуч, який виник від дії тупого твердого предмету за механізмом удар, який відноситься до легких тілесних ушкоджень. Зазначене тілесне ушкодження виникло від одноразового прикладення фізичної сили та могло виникнути за обставин, на які зазначив потерпілий ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .
У мотивувальній частині вироку доповнити абзац про те, що версія обвинуваченого про завдання удару долонею... спростовується взаємоузгодженою сукупністю зібраних у справі достатніх та достовірних доказів, тому не можливо взяти до уваги і протокол проведення слідчого експерименту від 22.01.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_7 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 та за його результатами призначеної та проведеної додаткової судово-медичної експертизи (висновок №103 від 23.01.2021).
В решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що під час судового розгляду головуючим досліджені протоколи проведення слідчих експериментів від 13.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 ; від 13.12.2019 року за участю свідка ОСОБА_12 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 ; від 13.12.2019 року за участю свідка ОСОБА_13 та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 . В ході проведення зазначених слідчих дій, особами відтворені обставини події (вчинення кримінального правопорушення), продемонстровано механізм нанесення удару потерпілому. За результатами проведених слідчих експериментів, призначено додаткову судово-медичну експертизу (висновок експерта №70 від 17.01.2021).
Проте, у мотивувальній частині вироку суд не надав ніякої оцінки зазначеним доказам або не навів мотивів їх неврахування. Лише оцінюючи вищевказаний висновок експерта, суд першої інстанції обмежився загальними фразами, що він підтверджує наявність тілесних ушкоджень, їх локалізацію, тяжкість, давність та механізм утворення, без конкретизації, які саме обставини були підтверджені, наявність яких саме тілесних ушкоджень підтверджено, тощо.
Крім того, суд не надав оцінку протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , та спеціаліста суд.мед. експерта ОСОБА_11 та за його результатами призначеної та проведеної додаткової судово-медичної експертизи (висновок №103 від 23.01.2021).
Зазначені докази судом під час ухвалення вироку не визнавались неналежними та/або недопустимими, а тому вирок суду підлягає зміні.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства, при цьому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, захисник зазначає, що під час розгляду справи судом вирішувалися питання приводу без законного представника потерпілого, оскільки потерпілий на момент розгляду був неповнолітнім. При цьому, суд самостійно змінив порядок розгляду справи, про що сторона захисту заперечувала, крім того письмові матеріали кримінального провадження досліджувалися без участі потерпілого та його законного представника. Крім того, сторона захисту та обвинувачений заперечували проти дослідження письмових матеріалів кримінальної справи без участі потерпілого та його законного представника тому, що захист був позбавлений задавати питання потерпілому стосовно письмових доказів.
Сторона захисту двічі клопотала про допит двох ключових свідків, які безпосередньо були присутні під час скоєння кримінального правопорушення, але суд задовольнив клопотання сторони обвинувачення про відмову від свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , та у судовому рішенні не визначено, чому суд першої інстанції задовольнив клопотання прокурора про відмову від цих свідків. Таким чином сторона захисту та обвинувачений були позбавлені допитати свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також права на перехресний допит для з`ясування фактичних обставин події.

До початку апеляційного розгляду захисник подав клопотання, в якому просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор просив скасувати вирок суду першої інстанції, та кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з закінченням строків давності закрити.
Обвинувачений та захисник просили звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити, у зв`язку з закінченням строків давності.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини захисником обвинуваченого та прокурором не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення кримінальне правопорушення він вчинив 12 вересня 2019 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Отже, на час апеляційного розгляду кримінального провадження, а саме 24 листопада 2021 року закінчились, визначені ст. 49 КК України строки давності, ухвалений вирок щодо ОСОБА_7 не набрав законної сили, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.
За положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Зазначені підстави встановлені в ході апеляційного перегляду.
З огляду на вказане, враховуючи, що матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався та наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку суду в частині засудження за ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до вимог статті 284 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
З огляду на викладене, апеляційні скарги захисника обвинуваченого та прокурора задовольнити частково, а вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 417 КПК України.
Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4