УХВАЛА
17 листопада 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2021 до ВП№2 ОРУП №1 надійшло звернення голови ОК ЖБК «Пространство» щодо шахрайських дій засновника ТОВ «ЛЕНЕЛЬ» ОСОБА_5 та директора підприємства ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів встановлено що Орієнтовно у червні 2021 року у громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник намір на купівлю об`єкту нерухомості, у зв`язку чим через ріелторів вони познайомились мене з громадянкою ОСОБА_8 яка запропонувала їм придбати об`єкти нерухомості у будівельній компанії «ПРОСТРАНСТВО» на вулиці Приморській у місті Одесі, при чому зазначила, що вона являється особою, які забезпечує бартерні правочини у «ПРОСТРАНСТВІ».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона будучи засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленель» усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою групою осіб з громадянином ОСОБА_4 , який займає посаду директора ТОВ «Ленель» з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення за рахунок громадянина ОСОБА_7 18.06.2021 перебуваючи у офісному приміщенні за адресою м. Одеса, вул. Гоголя 9, зловживаючи довірою у ОСОБА_7 , отримали у останнього 310 (триста десять) тисяч доларів США за забезпечення майнових прав перед обслуговуючим кооперативом «житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» (відповідно до договорів поруки від 18.06.2021) за окремі нежитлові приміщення №ІТ/Н-Е.2.1.15-1 загальною площею 157,94 кв. м. та нежитлове приміщення № Е. 2.1.14 загальною площею 169,48 кв. м., які розташовані за адресою АДРЕСА_2 та повинна була внести отримані кошти від ОСОБА_7 на рахунки обслуговуючого кооперативу «житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» за побудову вказаних приміщень, але реалізовуючи свій злочинний намір сплатила лише частку грошових коштів за вказані об`єкти нерухомості у розмірі 133 тис. 639 доларів США, заволодівши шахрайським шляхом залишком грошових коштів громадянина ОСОБА_7 у розмірі 176 тис. 361 доларів США.

Окрім того, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою групою осіб з громадянином ОСОБА_4 , який займає посаду директора ТОВ «Ленель» з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення за рахунок громадянина ОСОБА_6 , 02.07.2021 перебуваючи у офісному приміщенні за адресою м. Одеса, вул. Гоголя 9, зловживаючи довірою у ОСОБА_6 , отримали у останнього 750 (сімсот п`ятдесят) тисяч доларів США за забезпечення майнових прав перед обслуговуючим кооперативом «житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство»(відповідно до договорів поруки від 02.07.2021) за окремі нежитлові приміщення №ІТ/Н-Е.3.102 загальною площею 578 кв. м. та нежитлове приміщення № Е. 3.2.1 загальною площею 559,67 кв. м., які розташовані за адресою АДРЕСА_2 та повинна була внести отримані кошти від ОСОБА_6 на рахунки обслуговуючого кооперативу «житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» за побудову вказаних приміщень, але реалізовуючи свій злочинний намір сплатила лише частку грошових коштів за вказані об`єкти нерухомості у розмірі 413 тис. 448 доларів США, заволодівши шахрайським шляхом часткою грошових коштів громадянина ОСОБА_6 у розмірі 336 тис. 552 доларів США, - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном зловживаючи довірою(шахрайство) вчинене в особливо великих розмірах.

Окрім того, під час здійснення досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігає речі, документи та грошові кошти які здобуті злочинним шляхом.

У подальшому в ході проведення досудового розслідування 11.11.2021 слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 в період часу з 12:46 год. по 13:52 год. було проведено обшуку квартири

АДРЕСА_1 ході обшуку вказаною квартири було виявлено та вилучено: розписка від 02 липня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти еквівалентно 750 000 доларів США на 1 аркуші формату А4; розписка від 19 липня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти еквівалентно 199 800 доларів США на 1 аркуші формату А4. Вказані розписки були поміщені до спеціального пакету INZ2062364 та опечатані.

Враховуючи, що на місці проведення вищевказаних слідчих дій, зберігалися сліди кримінального правопорушення, з метою подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів в подальшому слідчий, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею було встановлено, що СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
11.11.2021 року було проведено обшук приміщення квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , в результаті якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 12.11.2021 року вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001445 від 03.11.2021 року.

Враховуючи, вищевикладене, вилучене майно для кримінального провадження буде мати доказове значення, потребує спеціальних досліджень, проведення оглядів, з метою недопущення його пошкодження та втрати, та забезпечення його належного зберігання, тому майно належить арештувати.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 11.11.2021 року у кримінальному провадженні №0001445 від 03.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в ході проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , а саме на: розписку від 02 липня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти еквівалентно 750 000 доларів США на 1 аркуші формату А4; розписку від 19 липня 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти еквівалентно 199 800 доларів США на 1 аркуші формату А4.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1