Провадження 1-кп/557/66/2021
Справа 557/653/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000032 від 12 березня 2021 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із професійно-технічною освітою, раніше судимого:

- 01 жовтня 2014 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (місяців) місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 05 березня 2013 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (місяців) місяців, звільнений умовно-достроково 27 квітня 2017 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області на 1 (один) рік 1 (один) місяць 7 (сім) днів;

- 05 жовтня 2020 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в кінці лютого 2021 року, в денну пору доби, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, проник до господарства ОСОБА_6 , що розташоване на АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав одноколісний металевий будівельний возик, вартістю 250 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, на початку березня 2021 року, у вечірню пору доби, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшов до господарства ОСОБА_6 , що розташоване на АДРЕСА_1 , де в подальшому проник до підсобного приміщення та таємно здійснив крадіжку бувших у використанні рами з глушником, вихлопною трубою, боковими панелями та переднім крилом моторолера «Тула» Т-200М, вартістю 500 гривень, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що, точної дати не пам`ятає, коли вирішив зайти до господарства ОСОБА_6 , звідки викрав металевий одноколісний возик, який у подальшому продав як металобрухт, а кошти витратив на власні потреби. Також обвинувачений пояснив, що пізніше, точної дати також не пам`ятає, вирішив знову зайти до господарства потерпілої для крадіжки металобрухту та, зайшовши до такого, проник до наявного у ньому підсобного приміщення, звідки викрав розукомплектований мопед, перетягнувши такий до господарства за місцем свого проживання. У подальшому викрадене обвинувачений збув особі, яка скуповує металобрухт, а грошові кошти витратив на власні потреби. Вибачення обвинувачений у потерпілої не просив та шкоди їй не відшкодував, вказавши на те, що така уникає з ним спілкування.

Потерпіла у судовому засіданні показала, що про викрадення належного їй возика та мопеда з домогосподарства на АДРЕСА_2 , дізналася в березні цього року від друзів, які сказали про те, що бачили ці речі в ОСОБА_3 , який здав їх на металобрухт. При огляді господарства, ОСОБА_6 була виявлена відсутність вказаного майна, з приводу чого вона звернулась до поліції. Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що обвинувачений заподіяної шкоди їй не відшкодував та вона його не вибачила, водночас зауважила, що ОСОБА_3 їй шкода, тому просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що таке покарання обтяжують, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини їх скоєння, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, стан його здоров`я, зокрема те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його негативну характеристику з місця проживання, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також думку потерпілої, яка обвинуваченого не вибачила, при цьому суворо просила його не карати.

Водночас, суд, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за цим вироком в період іспитового строку, маючи незняту та непогашену судимість, дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки, на думку суду, призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 25 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку, призначеного вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року, то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України і до покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/2870-ТВ від 29 березня 2021 року, що становлять 653 гривні 80 копійок (арк. пр. 47), відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Крім того, суд дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, оскільки з огляду на неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, що стало підставою для оголошення розшуку останнього, на час розгляду справи існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, перебуваючи на волі, зокрема може ухилитися від виконання вироку суду в частині відбуття покарання у виді позбавлення волі. Беручи до уваги вищевказані обставини суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання цим ризикам.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання та тримання під вартою ОСОБА_3 рахувати з 08 грудня 2021 року з моменту взяття під варту в залі суду.

Утримання ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу проводити у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Речові докази по справі - одноколісний металевий будівельний возик, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити у її власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1