Справа № 297/2545/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.12.2020 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , затверджений 27.11.2020 прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Берегівського районного суду від 18.12.2020 обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору у зв`язку із порушенням вимог ст.291 КПК України.

Місцевим судом вказано, що ні в викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, ні в формулюванні обвинувачення, не зазначено чи є кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, в якому "підозрюється" ОСОБА_6 , продовжуваним злочином, в діях останньої міститься кваліфікуюча ознака «повторність».

В обвинувальному акті, в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4 ст.191 КК України щодо привласнення грошових коштів за вказаними вище датами та сумами, відсутні відповідні епізоди, що у відповідному обвинуваченні є неможливим.

Містяться розбіжності в обвинуваченні ОСОБА_6 щодо розміру привласнених нею коштів.

Крім того, в обвинувальному акті, в частині обвинувачення за ч.4 ст.191 КК України щодо привласнення ОСОБА_6 грошових коштів вказано, що ОСОБА_6 привласнила 06.11.2019 року 3000,00 грн. шляхом внесення неправдивих відомостей до касового звіту (а.с. 162), однак в обвинувальному акті відсутнє обвинувачення за ст. 366 ч. 1 КК України, а саме про внесення службовою особою ОСОБА_6 до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей 06.11.2019 щодо вказаної суми.

Також згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у привласненні чужого майна, а саме коштів на загальну суму 314 031,53 грн, однак підсумував грошові кошти, вказані в обвинувальному акті, які згідно обвинувачення ОСОБА_6 привласнила, розмір коштів становить 326 370,52 грн, а отже вказана сума є помилковою або органом досудового розслідування не вірно визначений розмір привласненого чужого майна.

Крім того, формулювання обвинувачення не є конкретним по кожному епізоду привласнення коштів та внесення завідомо неправдивих відомостей суми, які були привласнені обвинуваченою не вказано звідки або яким чином поступили грошові кошти, а лише вказані, що такі були зараховані АТ «Укрпошта», однак не вказані власники цих коштів, кому вони не були видані або кому не були перераховані, чи в яке відділення мали поступити.

Також місцевий суд визнав, що відсутність в обвинувальному акті чіткого викладу всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, як їх вважають встановленими слідчий і прокурор, які мають значення для кримінального провадження, в тому числі місця та часу всіх епізодів, які інкримінуються особі, конкретного розміру завданих збитків, кваліфікуючих ознак скоєного кримінального правопорушення, позбавило місцевий суд та інших учасників кримінального провадження можливості правильно зрозуміти ці обставини, зіставити їх з формулюванням обвинувачення, з?ясувати для себе чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді забезпечення доведеності вини саме в тому кримінальному правопорушенні (правопорушеннях), в яких особа обвинувачується.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказану вище ухвалу Берегівського районного суду від 18.12.2020 скасувати, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання до Берегівського районного суду Закарпатської області в іншому складі суду з таких підстав.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий і прокурор не виклали або не встановили всіх фактичних обставин обвинувачення, доказування яких відповідно до ст.ст. 91,92 КПК України є їх обов`язком, оскільки у вказаному обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення так, як їх вважає встановленими прокурор, а тому суд не може вдаватися в оцінку правильності їх встановлення на цій стадії судового провадження.

Крім того, прокурор вважає, що місцевий суд безпосередньо на стадії підготовчого засідання, маючи на руках виключно обвинувальний акт, вдався до оцінки повноти кваліфікації дії обвинуваченої, а саме: кількості епізодів кримінального правопорушення, безпосередньо дій обвинуваченої, які нею були вчинені з метою закінчення кримінального правопорушення та відсутності в формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінального правопорушення не передбачених загальною частиною Кримінального кодексу України таких кваліфікуючих ознак як «продовжуваний злочин».

Як вбачається з обвинувального акту, він містить усі відомості, які передбачено нормою ст.291 КПК, підписаний слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив. До обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення яке встановлено, а тому посилання суду, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, є помилковим.

Таким чином, вимоги кримінального процесуального закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримані в повному обсязі. Обставини, які згідно ч.1 ст.91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у його вчиненні тощо, викладено чітко і конкретно в тому об?ємі, у якому вважає сторона обвинувачення доведеними.

Після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті міститься сформульоване обвинувачення із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченої.

Зазначені прокурором відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України та правова кваліфікація її дій за складами цих злочинів власне і є сформульованим обвинуваченням в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, згідно якої обвинуваченням є твердження про вчинення особою певного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що виключно під час судового розгляду повинна надаватися правова оцінка правильності кваліфікації дій обвинуваченої, яка попередньо була дана органом досудового слідства, однак перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження щодо розкриття об?єктивної сторони злочину вже на стадії підготовчого судового засідання, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону, оскільки такі порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом з цим, при вирішенні судом питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, усі учасники погодились з обґрунтованою позицією прокурора щодо можливості призначення справи до судового розгляду, жодних клопотань про повернення обвинувального акту прокурору не заявляли, що спростовує позицію місцевого суду у частині дезорієнтування прокурором сторони захисту, потерпілих щодо їх розуміння суті і обсягу обвинувачення, цим саме істотно обмеживши процесуальні права учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 на підтримання вказаної вище апеляційної скарги, обвинувачену, яка заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просила оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , яка підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченої та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, відомості про розмір шкоди та витрати на залучення експерта.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч.4 ст.291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка ОСОБА_6 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулюванню обвинувачення та всі інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт апеляційний суд визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України визнаються такими, що спростовуються наведеним вище.

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_6 прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із призначенням розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404,407,409,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.12.2020 про повернення прокурору обвинувального акту стосовно обвинуваченої за ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_6 , а матеріали даної справи повернути до того ж місцевого суду для її розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: