Провадження № 1-кс/461/5025/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2021 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000684 від 28 серпня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, громадянину України, азербайджанцю, не працюючому, одруженому, не судимому, має на утриманні неповнолітню дитину, учаснику бойових дій, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , підозрюється у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Слідчий зазначає, що підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, та інших учасників у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи те, що до підозрюваного ОСОБА_5 не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначив, що відсутні зазначені в клопотанні ризики. Підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку слідчого та прокурора, який просили задовольнити клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_5 підозрюється органами досудового розслідування у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
-заявою потерпілого ОСОБА_8 від 19.08.2019 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_5 та невідомими особами;

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення

ОСОБА_5 та іншими невідомими особами кримінального правопорушення відносно нього, а саме вимагання грошових коштів;

-заявою від імені ОСОБА_5 у правоохоронні органи, щодо перебування потерпілого на території України незаконно;

-показаннями свідка ОСОБА_9 щодо обставин примушування потерпілого до написання розписки;

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 спільно з невідомою особою шукали потерпілого на робочому місці;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з

ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_5 ;

-протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які підтверджують вимагання грошових коштів у потерпілого, неодноразові погрози вчинення насильства над потерпілим в телефонних розмовах та при зустрічах;

-перекладом аудіозаписів отриманих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій з азербайджанської мови на українську;

-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 24.08.20020 під будинком невідомі переслідували потерпілого;

-відеозаписом наданим потерпілим за 24.08.2020 де ОСОБА_5 спільно з іншими особами приїхали до потерпілого під будинок, з метою його викрадення;

-висновком судово-портретної експертизи відповідно якого на відеозаписі, який надав потерпілий за 24.08.2020 встановлений ОСОБА_5 та інші особи;

-відеозаписами за 09.12.2020, отриманими в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів на АЗС «ОККО» де відбулась зустріч ОСОБА_5 та невідомого з потерпілим, з метою отримання частини грошових коштів;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Прокурор довів слідчому судді, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). Підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років , що може стимулювати підозрюваного до втечі.
Крім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, зміни показань, що підтверджується характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується останньому, а також вчинення злочину із погрозами застосування насильства над потерпілим, що сприймались потерпілим як реальні. Також на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 може намагатись вплинути на інших потенційних підозрюваних у даному кримінальному провадженні, які на даний час не встановленні органом досудового розслідування, з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу слідчим та прокурором доведені. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. У інших кримінальних правопорушеннях не підозрюється. Не переховувся від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).
З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_5 .
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме в період часу з 22:00 години по 07:00 годину за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 06.11.2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 06.11.2021 року наступні обов`язки :
-не залишати в період часу з 22:00 години по 07:00 годину місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику відповідного відділу поліції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1