Провадження № 1-кп/592/245/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002355, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого:
-18.09.2007 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 10 днів;
-22.09.2011 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 185 ч. 2, 69 КК України до покарання у вигляді 2 років виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 20% заробітної плати;
-19.10.2012 вироком Зарічного районного суду м. Сум за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців
-22.12.2016 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
-10.12.2018 вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
-вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк шість місяців, звільнений по відбуттю покарання 17.04.2020,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
12.08.2019 близько 15 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сьогодні Аврора», що розташований за адресою: м. Суми вул. Горького, 41, помітив, раніше йому невідомого громадянина Непалу Бісва Бікаш, який мав при собі незачинену сумку, що вдягається через плече, з якої виднілися грошові кошти. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, належних Бісва Бікаш.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи біля каси магазину «Сьогодні Аврора», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Горького, 41, о 15:39 год. 12.08.2019 заволодів грошовими коштами у сумі 1400 грн., а саме підійшовши ззаду до Бісва Бікаш та користуючись тим, що останній відволікся, ОСОБА_3 витягнув із сумки, яку мав при собі Бісва Бікаш, та яка була відчинена, вказану суму грошових коштів, після чого сховав їх до кишені штанів, в які був одягнений.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.08.2019 о 15:40 год., перебуваючи біля каси магазину «Сьогодні Аврора» ОСОБА_3 , дочекавшись доки Бісва Бікаш отримає від продавця решту та покладе її до сумки, підійшов до нього ззаду , після чого дістав із його сумки грошові кошти в сумі 191 грн. та поклав їх до правої кишені штанів, в які був одягнений.
З викраденим чужим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду Бісва Бікаш на загальну суму 1591грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.08.2019 близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Vodafon», що розташований за адресою: м. Суми вул. Іллінська, 8, помітив, раніше йому невідомого громадянина ОСОБА_6 , який при собі у правій кишені штанів в які був одягнутий, мав гаманець з грошовими коштами в сумі 1420,00 грн. та банківською карткою. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця з грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні магазину «Vodafon», що розташований за адресою: м. Суми вул. Іллінська, 8, близько 14:10 год. 20.08.2019 заволодів гаманцем в якому містилися грошові кошти та банківська картка, а саме підійшовши з правої сторони до ОСОБА_6 та користуючись тим. що останній відволікся, ОСОБА_3 витягнув із правої кишені штанів в які був одягнутий ОСОБА_6 , гаманець з грошовими коштами в сумі 1420,00 грн. та банківською карткою «Укргазбанк» № НОМЕР_2 , після чого покинув приміщення вказаного магазину.
З викраденим чужим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 1420,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.08.2019 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Суми вул. Засумська, 1, виявив у викраденому гаманці банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 емітовану на ім`я ОСОБА_6 та аркуш паперу з ПІН кодом до неї. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з вказаної банківської картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 1, в період часу з 14.21 год. до 14.24 год. 20.08.2019 зняв з банківської картки АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1400,00 грн., що належать ОСОБА_7 .
З викраденим чужим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 1400,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.08.2019 близько 14 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сьогодні Аврора», що розташований за адресою: м. Суми вул. Засумська, 1, помітив, раніше йому невідому громадянку ОСОБА_8 , яка при собі мала сумку що вдягається через плече, з зовнішнього карману якої виднівся мобільний телефон «Lenovo» срібного кольору. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи по міжряддю в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 1, о 14.57 год. 24.08.2019 заволодів мобільним телефоном «Lenovo» срібного кольору, а саме підійшовши ззаду до ОСОБА_8 та користуючись тим, що остання відволіклась, ОСОБА_3 витягнув із зовнішнього карману сумки ОСОБА_8 мобільний телефон «Lenovo» срібного кольору, після чого сховав його до лівої кишені штанів, в які був одягнений.
З викраденим чужим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта №19/119/11-1/2353е від 24.10.2019, на загальну суму 1633,00 грн.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що у оголошеному прокурором обвинуваченні вірно все зазначено, зі всіма обставинами згоден. В серпні 2019 року побачив громадянина в магазині «Аврора» на вулиці Горького в м. Суми, витягнув у нього двічі грошові кошти, які потім витратив на сім`ю. Також цього ж місяця 2019 року в магазині «Водафон» на вулиці Іллінській витягнув у невідомого громадянина гаманець з грошовими коштами та банківською карткою, з якої в подальшому зняв грошові кошти, які також витратив на свою сім`ю. Через декілька днів викрав телефон у жінки в магазині «Аврора» на вулиці Засумській, який в послідуючому продав, гроші витратив на сім`ю. Цивільний позов ОСОБА_8 визнає повністю. Потерпілим буде відшкодовувати завдану шкоду одразу, як з`явиться фінансова можливість, на даний час шкода не відшкодована.
У вчиненому щиро каявся, жалкував, що вчинив, просив не призначати дуже суворе покарання.
Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно».
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих, має молодий вік (відповідно до класифікації вікових норм Всесвітньої організація охорони здоров`я - молода людина вважається до 44 років), на утриманні знаходяться неповнолітні діти, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, з його слів працював експедитором, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, наразі притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, працездатний, має постійне місце проживання, в судовому засіданні надавав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, конкретні обставини вчинення злочину, розмір викраденого майна, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання про можливість призначити покарання у межах санкції статті 185 ч. 2 КК України у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020 ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строк шість місяців, покарання відбув повністю.
Оскільки ОСОБА_3 винен у вчиненні злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020, при призначенні покарання слід застосовувати ст.70 ч.4 КК України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження вчинення злочинів та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62).
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»).
Презумпція невинуватості буде порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Чи порушує твердження посадової особи про винність обвинуваченого принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясовано в контексті тих фактичних обставин, у яких цей висновок було зроблено (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Грабчук проти України»).
Прокурором повідомлена інформація про наявність відносно ОСОБА_3 вироку Дарницького районного суду міста Києва, який на час розгляду справи не набрав законної сили. Суд, зваживши на те, що на момент ухвалення даного вироку, вирок Дарницького районного суду міста Києва, щодо ОСОБА_3 , не набрав законної сили, не враховує його при призначенні обвинуваченому остаточного покарання.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018, справа № 639/9081/15-к.

В подальшому дане питання повинно вирішуватися при застосовуванні покарань при наявності кількох вироків зокрема у порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Вирішення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Потерпілою ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь майнової шкоди в сумі 1633 грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 KK України, з підстав зазначених у мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 .
Обвинувачений визнав позов повністю.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позов ОСОБА_8 на суму 1633 грн. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме спричинення їй майнової шкоди у зазначеному розмірі підтверджується, а тому завдана майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Також суд вважає ґрунтовними та переконливими доводи потерпілого - цивільного позивача про те, що злочинними діями обвинуваченого їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, спричинених протиправними діями обвинуваченого, пережитим емоційним стресом, внаслідок чого було порушено звичайний спосіб її життя.
Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача моральну шкоду, що не може бути спростовано та визнано самим обвинуваченим. Суд доходить висновку, що стягненню на користь ОСОБА_8 підлягає 2 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Визначаючи її розмір, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України, п.1 ч. 2 ст. 1167, 1168 ЦК України.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Оскільки судом призначається покарання з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком необхідно зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020 у період з 17.10.2019 по 17.04.2020 включно на підставі ч. 1, ч. 6 ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі.

Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №19/119/11-1/2353е від 24.10.2019 у розмірі 471 грн. 03 коп.
Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Клопотань про обрання запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню від учасників судового провадження не надходило.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік три місяці.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 засуджений за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк один рік три місяці.
Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з часу фактичного прибуття ОСОБА_3 до місця відбування покарання та постановлення на облік у кримінально-виконавчій установі.
У строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020 у період з 17.10.2019 по 17.04.2020 включно на підставі ч. 1, ч. 6 ст. 72 КК України з розрахунку, що одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи на суму - 471 (чотириста сімдесят одну) грн. 03 коп.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 1633 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. в відшкодування моральної шкоди.
Речові докази:
CD-R диск «ARTEX» білого кольору на якому міститься відео камер відеоспостереження приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 24.08.2019 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
CD-R диск білого кольору з написом «Verbatim» на якому містяться фотознімки з камер спостереження банкомату «Приватбанк» за 20.08.2019 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
CD-R диск «Arita» білого кольору на якому міститься відео з камер відеоспостереження приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 12.08.2019 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1