Справа № 463/42/22
Провадження № 1-кс/463/772/22
У Х В А Л А
про накладення арешту

08 лютого 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000001 від 04.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000001 від 04.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000001 від 04.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області № 337-к від 19.10.2017 року, призначений на посаду начальника Радехівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області та будучи керівником органу державної влади, наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто будучи службовою особою, яка замає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 03.01.2022 року вимагав у ОСОБА_6 та 05.01.2022 року близько 15 год.30 хв. знаходячись у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: Львівська область, м.Радехів, вул.Львівська,67, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 10000,0 гривень за вчинення в інтересах останнього дій з використанням свого службового становища, а саме за підписання товарно-транспортної накладної № 31 від 31.12.2021 року щодо поставки ФОП « ОСОБА_6 » 35 куб.м. дров паливних твердих порід загальною вартістю 48656,65 гривень та видаткової накладної № 07/21 від 28.12.2021 року на вказаний товар.

02 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Злочин у скоєнні якого ОСОБА_5 підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи наведене, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити чи відчужити належне йому майно, а тому з метою забезпечення можливості застосування конфіскації такого майна, як виду покарання, просить клопотання задовольнити.

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене, розгляд клопотання проведено без участі слідчого у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України, оскільки неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Крім цього, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглянуто без повідомлення власника майна у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.01.2022 року, підтверджується факт внесення зазначених вище даних по кримінальному провадженні за № 0000001 від 04.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Старший слідчий просить накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18981569; квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 55,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239, заборонивши державним органам та органам нотаріату здійснювати реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників будинку та автомобіля, які належать ОСОБА_5 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 297696361 від 03.02.2022 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_5 , розмір частки становить 1/4.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, вказане у клопотанні майно може підлягати конфіскації, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якого дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту в цій частині є підставним та підлягає до задоволення частково, а саме: в частині накладення арешту на частку, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , у квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 88,3 кв.м., шляхом заборони її відчуження та розпорядження.

Разом з тим, що стосується накладення арешту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 297696713 від 03.02.2022 року, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий просить накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Однак, слідчим до матеріалів клопотання не долучено доказів, якими обґрунтовуються доводи, викладені у клопотанні щодо підтвердження, того, що житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 . Крім того, такі і не здобуті під час судового розгляду, оскільки слідчий на розгляд клопотання в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, додаткових доказів не представив.

Відповідно до норм глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Проте, вищевказані вимоги КПК України слідчим та прокурором не дотримані, в порушення вимог ст.171 КПК України, до матеріалів клопотання не долучено відомостей, які б свідчили, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , слід відмовити за вищевикладеними правовими підставами.

Керуючись вимогами статей 107, 170-173, 309, 395 КПК України КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000001 від 04.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на частку, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 55,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239), шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників квартири.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1