Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5985/16-к
провадження №1-кп/279/13/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 ,з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0001659 від 29.10.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_8 28.10.2016 року близько 20-ої год., керуючи технічно справним автомобілем марки ЗАЗ-110308 р.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , рухаючись на освітленій вуличним освітленням ділянці дороги вул.Залізничної зі сторони центра міста Коростень зі швидкістю, яка не перевищувала безпечної в межах населеного пункту, навпроти будинку №75 в порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 Правил Дорожнього руху України // затв. Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, виявив неувагу до дорожніх обставин та їх змін, не переконався в безпеці своїх дій, при проїзді вказаного відрізку дороги не врахував дорожньої обстановки, виїхавши на смугу зустрічного руху не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_5 , яка рухалась по правому краю проїзної частини в зустрічному напрямку, та передньою частиною свого автомобіля здійснив зіткнення з велосипедом, в результаті якого велосипедист ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у виді рани по передньо-зовнішній поверхні від підколінника до середньої треті, рани по передній поверхні на межі нижньої треті та середньої треті лівої гомілки, відкритого уламкового перелому діалізу (середньої треті) лівої великогомілкової кістки, перелому малогомілкової кістки на рівні середньої треті кістки при наявності артеріальної кровотечі, після чого залишив місце пригоди.

Своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, від дачі показань відмовився, в судових дебатах заявив про свою непричетність до дорожньо-транспортної пригоди, перебування за кермом транспортного засобу заперечив, просив його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що 28.10.2016 р. о 20.05 год. вийшла з місця роботи на фабриці «Ельфа» та велосипедом їхала в бік центру міста по краю проїзної частини. Дорога освітлювалась, на її велосипеді був встановлений ліхтар. В зустрічному напрямку їхав «бус» білого кольору, позаду - автомобіль темного кольору, який почав обгін, виїхав на зустрічну полосу та збив її. Через високий бордюр вона не могла з`їхати на тротуар. То був автомобіль «Таврія», обличчя водія не бачила, бо її засліпили фари. Її доставили в лікарню. Через декілька днів до лікарні прийшов обвинувачений, зізнався, що то він зробив, дав свої контактні дані, обіцяв допомагати, його батьки приносили продукти. Його мати їй говорила, що він з друзями на авто їздили в баню, збив її, коли їхав додому. Обвинувачений просив пробачення, свою вину визнавав, в грудні повідомив, що може відшкодувати їй частину витрат та передав 25000 грн. в присутності її чоловіка та адвоката, про що вона написала розписку. На початку судового розгляду звертався з пропозицією відшкодувати ще 2000 доларів, але щоб вона забрала всі заяви. Записи тих розмов є в її телефоні. В результаті ДТП вона отримала тяжку травму, яка призвела до інвалідності, не могла себе обслуговувати. Шкода відшкодована частково. На суворому покаранні не наполягала.

Свідок ОСОБА_10 (батько обвинуваченого) дав показання про те, що до його будинку 28.11.2016 р. о 22.35 год. приїхали троє поліцейських, запитали, чи має він автомобіль та якого кольору. Він відповів, що є синього кольору. Відкрив гараж, в якому знаходився автомобіль. Автомобіль був в пилу, пошкоджень на ньому не було, лише тріщина на склі від удару каменем. Один з поліцейських сів в автомобіль та писав протокол, який він, не прочитавши, підписав. Понятих не було, дозволу в нього не питали, автомобіль оглядали в гаражі. В той день додому син прийшов о 20-ій год., був вдома, поїхав разом з поліцейськими. Потім поліцейські приїхали знову, один сів за кермо, завів автомобіль та поїхав на ньому. Хвилин через 30-40 приїхав білий автомобіль «Жигулі», привіз велосипед, переднє колесо якого було трохи погнуте. Запросили сусідку, розмову з нею не чув, вона щось підписала. Сина при цьому не було. Автомобіль ЗАЗ синього кольору належить зятеві, користувались ним він та син. Повернувшись з поліції, син сказав, що треба зібрати 1000 доларів, щоб не було розслідування. Підтвердив належність йому підписів в протоколі огляду (т.1 а.118-120).

При виконанні судового доручення в порядку ст.333 КПК України про допит вказаного свідка, давати показання він відмовився.

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що ввечері до неї звернулись працівники поліції, повідомили, що біля фабрики «Ельфа» збили жінку. Вони з чоловіком ОСОБА_12 проживали в будинку неподалік вул.Калініна. На місці бачила автомобіль, в якого була розбита ліва фара, трохи вище фари бачила краплі крові. Автомобіль стояв на дорозі, працівники поліції сказали, що автомобіль вивели з гаража. Було темно, присвічували ліхтариком. Там же був батько, який говорив, що авто стояло, ніхто не їздив. Їх з чоловіком на огляд запросили, коли вони йшли з магазину, повідомили, що на ОСОБА_13 знайшли машину. Писали протокол огляду, чи проводили фотозйомку, не пам`ятає. Також була присутня при вилучені розбитого скла, бачила велосипед. Підтвердила належність їй підписів в протоколі огляду.

Свідок ОСОБА_14 свідчив про те, що його з дружиною працівники поліції запросили як понятих, бо сталась аварія. Привезли до фабрики «Ельфа». На місці події було розбите скло (як пояснив, пластмасове), був велосипед. Це сфотографували, склали протокол. Потім поїхали на вул.Космонавтів. На сусідній вулиці стояла патрульна машина. Вони підійшли до того місця. На дорозі стояв автомобіль, марку та колір якого не пам`ятає. В нього була розбита фара з лівого боку, на ній було видно кров. Автомобіль присвічували світлом фар патрульного автомобіля. Були присутня його дружина, працівники поліції, власник автомобіля. Автомобіль оглядали ззовні. Ворота гаражу були відкриті, виходили на вулицю. Складали протокол, проводили фотографування. Він підписав протокол.

Свідок ОСОБА_15 показала, що керувала транспортним засобом по вул.Горького м.Коростень, яка переходить в вул.Залізничну. Попереду рухався інший транспортний засіб, водій якого, на її думку, перебував в нетверезому стані, оскільки постійно змінював швидкість та траєкторію руху, виїздив на зустрічну смугу руху. На вул.Залізнична між вулицями Космонавтів та Тюленіна той автомобіль почав здійснювати обгін, виїхав на зустрічну смугу близько до тротуару та збив велосипедиста, не зупинився, продовжив рух, збільшивши швидкість, та повернув на провулок Калініна. Вона зателефонувала чоловікові та повідомила про ДТП. Той автомобіль був невеликих розмірів, вона визначила як 8-9-а модель ВАЗ. Обличчя водія не бачила. Її чоловік поїхав на місце ДТП, потім розповів, що там вже була «швидка», чекали поліцію.

Свідок ОСОБА_16 свідчив про те, що йому зателефонувала дружина та повідомила, що бачила, як збили людину в районі магазину по вул.Залізничній. Він викликав «швидку» та поїхав на місце події. Прибувши, побачив велосипед, який чоловік потерпілої вантажив в багажник свого автомобіля. Залишив свої контакти, приїзду поліції не чекав.

Отже, з показань свідків встановлено, що потерпілу було збито автомобілем, пошкоджені деталі якого залишились на місці пригоди, водій місце події залишив, рухався в напрямку провулку Калініна, де в одному з домоволодінь в подальшому було виявлено транспортний засіб, який мав пошкодження скла фари. Потерпіла вказала на те, що ОСОБА_8 сам прибув до неї в лікарню та зізнався, що саме він причетний до спричинення їй ушкоджень, добровільно передав кошти у відшкодування витрат.

На стадії судових дебатів захисником обвинуваченого заявлено про недопустимість всіх представлених обвинуваченням письмових доказів та експертних висновків з тих підстав, що розслідування проводилось не уповноваженими слідчим та прокурором, оскільки постанови про їх призначення до матеріалів справи не долучені, матеріали досудового слідства стороні захисту відкриті не були, оскільки прокурором не подано відповідний протокол, не допустимим є протокол огляду, під час проведення якого було виявлено та вилучено причетний до пригоди транспортний засіб, оскільки фактично було проведено обшук, а не огляд, на проведення якого не було отримано судового дозволу, висновки експертів за результатами проведених експертиз, під час яких досліджувався вилучений в неналежний спосіб транспортний засіб, є недопустимими згідно концепції «плодів отруйного дерева», висновок експерта, яким встановлено тяжкість отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, є недопустимим через використання отриманих в неналежний спосіб медичних документів.

Прокурор та представник потерпілої заявили про порушення заявленим клопотанням на стадії дебатів принципу змагальності, оскільки стороною захисту будь-які заяви щодо невідкриття матеріалів розслідування не робились, клопотання про витребування інших, ніж ті, що були подані прокурором, зібраних під час досудового слідства матеріалів, не заявлялись.

Враховуючи, що клопотання про недопустимість доказів заявлено на стадії дебатів без попереднього заперечення допустимості поданих стороною обвинувачення доказів на стадії їх подання та дослідження, що позбавило іншу сторону можливості відстояти свою правову позицію, можливо спростувати заявлені доводи, використавши надані їм права на подання додаткових доказів, заявлення клопотань, суд вважає заявлене на стадії дебатів клопотання про визнання доказів недопустимими без його заявлення та відповідно обговорення сторонами на стадії процесу, яка наділяє іншу сторону можливістю не лише заявити про свою незгоду, а й мати реальну можливість довести свою позицію, подавши додаткові докази, заявивши відповідні клопотання, таким, що порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК України), тому доводи сторони захисту щодо недопустимості поданих суду доказів визнає непереконливими та визнає подані суду докази допустимими, враховуючи наявні в реєстрі матеріалів досудового розслідування дані про призначення процесуальних прокурорів та слідчого (р.ІІ п.3,4), відкриття сторонам матеріалів досудового розслідування (р.І п.7,8).

Письмовими доказами вини обвинуваченого є наступні:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2016 року, в якому зафіксовано обстановку на місці події, виявлення велосипеду марки «Україна» з пошкодженням переднього колеса, вилки, потертостями на рамі, уламки скла освітлювальних приладів автомобіля ;

-протокол огляду від 28.10.2016 року металевого гаража по АДРЕСА_1 , в якому виявлено автомобіль ЗАЗ-110308 д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, що мав пошкодження у виді подряпини на лівій стороні переднього бамперу, подряпини капоту, розбитої передньої лівої фари, подряпини на лівому передньому крилі, розбите переднє вітрове скло зліва, відірване кріплення лівого бокового дзеркала заднього виду, які відображені в фототаблиці до протоколу, автомобіль було вилучено до Коростенського ВП.

Стороною захисту зроблено заяву щодо недопустимості вказаного доказу з тих підстав, що фактично було проведено не огляд, а обшук володіння особи (гаража та транспортного засобу) без судового дозволу.

Оцінюючи допустимість вказаного доказу, суд виходить з наступного: Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки ЗАЗ р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_9 .

Про неправомірність огляду та вилучення належного йому майна власник не заявив. Особа, у володінні якої зберігався вказаний транспортний засіб ( ОСОБА_10 ), також не заявила про його неправомірне вилучення чи порушення його прав таким вилученням. Під час допиту в судовому засіданні власник гаража, в якому було проведено огляд, та володілець транспортного засобу ОСОБА_10 підтвердив, що надав згоду на огляд належного йому гаража, добровільно надав доступ до нього, був присутнім при проведення слідчої дії, жодним чином не оспорював та в подальшому не оскаржував дії осіб, які її проводили. Фактично було проведено не огляд гаражу, а зовнішній огляд транспортного засобу, який початково в ньому знаходився.

Крім цього, враховуючи обставини, за яких було встановлено місцезнаходження транспортного засобу, щодо причетності до ДТП якого були обґрунтовані підозри, враховуючи факт залишення ним місця пригоди, що фактично є доказом приховуванням слідів та знаряддя злочину, орган розслідування мав законні підстави для переслідування особи, яка причетна до вчинення злочину, з метою її затримання та перешкоджання ризику знищення чи приховування слідів та знаряддя злочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку про проведення огляду володіння свідка ОСОБА_10 з його добровільної згоди як невідкладної слідчої дії, яка фактично була продовженням проведення огляду безпосереднього місця події.

Транспортний засіб згідно постанови слідчого від 29.10.2016 року визнано речовим доказом, ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2016 року на нього було накладено арешт.

Висновком експерта №334 від 06.12.2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 в результаті ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя. Стороною захисту в судових дебатах заявлено про недопустимість вказаного висновку, оскільки медичні документи вилучені в неналежний спосіб, оскільки медичні документи містять лікарську таємницю, стороні захисту для ознайомлення не надавались.

Враховуючи, що стороною не доведено, що нею під час відкриття матеріалів заявлялось клопотання про надання для ознайомлення медичної документації, на підставі дослідження якої було зроблено відповідні висновки, а отримання інформації щодо стану здоров`я потерпілої не порушує прав обвинуваченого, вказану заяву суд визнає неспроможною.

Висновком експерта №3/1111 від 05.12.2016 року встановлено, що гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля ЗАЗ-110308 р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходились в працездатному стані, ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і ДТП, не виявлено.

Висновком експерта №3/1112 від 06.12.2016 року встановлено, що первинний контакт автомобіля ЗАЗ-110308 н.з. НОМЕР_1 та велосипеда відбувся між лівою кутовою частиною переднього бампера автомобіля та лівим пером рульової вилки велосипеда.

Висновком експерта №3/1113 від 05.12.2016 року встановлено, що дії водія автомобіля ЗАЗ-110308 н.з. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, велосипедист знаходився в аварійній обстановці, яка була створена виїздом автомобіля на його смугу руху, і його односторонні дії не гарантували уникнення зіткнення, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходиться виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено . Вказана в обвинувальному акті як обтяжуюча обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, свого підтвердження не знайшла, оскільки ОСОБА_10 , згідно пред`явленого йому обвинувачення, не обвинувачується в тому, що на момент вчинення правопорушення він перебував в стані сп`яніння, а вживання алкогольних напоїв вже після події злочину не має правового значення при кваліфікації діяння як злочинного.

Як особа ОСОБА_8 працездатного віку, по місцю проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що, не зважаючи на невизнання під час судового розгляду обвинуваченим своєї вини, що є формою самозахисту, його виправлення можливо без відбування покарання, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний злочин, працює, частково добровільно відшкодував спричинену шкоду, потерпіла на суворому покаранні не наполягає.

Тому, обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст.75 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, яку вона оцінює відповідно в сумі 5931,58 грн. та 65000 грн., понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.. Завдану моральну шкоду обґрунтовує перенесеними фізичними та моральними стражданнями через отриману тяжку травму. Матеріальна шкода завдана витратами на лікування в сумі 18494,83 грн., придбанням медичного апарату вартістю 7000 грн., витрат на поїздки в сумі 336,75 грн., пошкодженням одягу, взуття, речей вартістю 5100 грн., з яких 25000 грн. відшкодовано обвинуваченим добровільно. Стороною захисту розмір позовних вимог не оспорювався, їх розмір суд визнає обґрунтованим, розумним та співмірним завданій шкоді.

Сплачений потерпілою при зверненні до суду судовий збір підлягає поверненню, оскільки особи, життю та здоров`ю яких завдано шкоду, звільняються від сплати судового збору відповідно до ст.5 п.2,6 ЗУ «Про судовий збір».

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України, судові витрати стягуються з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

Звільнити ОСОБА_8 на підставі ст.75 КК України (в редакції закону на час вчинення злочину) від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_8 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на корись ОСОБА_5 5931 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одну) гривню 58 копійок у відшкодування матеріальної шкоди, 65000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, 2000 (дві тисячі) гривень судових витрат.

Сплачений ОСОБА_5 судовий збір в сумі 1600 грн., сплачений відповідно до квитанції 0.0.701964424.1від 08.02.2017 року, повернути ОСОБА_5 .

Арешт на автомобіль марки ЗАЗ-110308 д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2016 року, скасувати.

Речові докази, які зберігаються на території Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, автомобіль марки ЗАЗ р.н. НОМЕР_1 повернути володільцю ОСОБА_10 , велосипед марки «Україна» повернути ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 2814 (дві тисячі чотирнадцять) гривень 72 копійки стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1