ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4452/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , про забезпечення прав і свобод особи, яка незаконно утримується, в порядку ст. 206 КПК України

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на дії військовослужбовців Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України щодо незаконного утримання ОСОБА_3 .

На обґрунтування скарги заявник вказує, що зранку 11.11.2021 громадянина ОСОБА_3 було затримано працівниками патрульної поліції з метою перевірки наявності сертифікату про щеплення від короновірусної інфекції, що викликана вірусом SARS-СоV-2. В подальшому, з невідомих причин працівниками патрульної поліції була висловлена вимога щодо надання їм додатково посвідчення про приписку до призовної дільниці. Такий документ у ОСОБА_3 був відсутній. Надалі його без пояснення причин та належного мотивування було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де його в примусовому порядку змусили проходити медичне обстеження на відповідність стану здоров`я для проходження строкової військової служби у лавах ЗСУ. ОСОБА_3 зареєстрований та перебуває на військовому обліку в Житомирській області, що чітко видно із його паспорту та копії посвідчення про приписку. Медкомісію він «пройшов» за один день за відсутності особової справи, всі його скарги на хвороби, які перешкоджають військовій службі, були проігноровані, можливості пройти додаткові обстеження надано не було. Звернув увагу слідчого судді, що ОСОБА_3 не перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку, що унеможливлює його примусовий привід працівниками патрульної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.
У відповідності ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.
Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення,або недоведеність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже, головним чинником має бути наявність обґрунтованої підозри вважати, що особа тримається під вартою без наявності судового рішення або недоведеність наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Так, згідно відповіді на запит суду від 12.11.2021 № 80682/21, наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 15.11.2021 № 14411, що надійшла на електронну адресу Дарницького районного суду м. Києва 16.11.2021, призовник ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , 2000 року народження, був призваний на строкову службу призовною комісією Дарницького району м. Києва (протокол від 11.11.2021 № 28) та поданий на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у війська 11.11.2021, де на даний час і перебуває.
Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.
За приписом зазначеної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли у кримінальному провадженні слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено частиною 1 статті 303 КПК України.
Як зазначено вище ОСОБА_3 на момент розгляду скарги за результатами медичного огляду визнаний придатним до військової служби та призваний на строкову військову службу, у зв`язку з чим користується конституційними правами і свободами з певними обмеженнями, а тому обмеження його у свободі пересування, не свідчить, що ОСОБА_3 незаконно позбавлений волі або утримується під вартою. Отже відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, незаконно позбавлена свободи, відсутні.
У слідчого судді відсутні повноваження надавати оцінку діям службових осіб Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України щодо виконання порядку проведення призову громадян України на строкову військову службу.
Крім того в даному випадку відсутнє кримінальне провадження, в рамках якого ОСОБА_3 позбавили волі, а адвокат ОСОБА_2 оскаржує дії не слідчого і не прокурора, а військовослужбовців Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України, які за своїм службовим статусом не є учасниками кримінального провадження.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 оскаржує дії, які не можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні, що відповідно до положень частини 4 статті 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.
На підставі викладеного, керуючись частиною 4 статті 304, статтею 206 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання, в порядку ст. 206 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4