Справа № 598/616/19
провадження № 1-кп/598/24/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/616/19 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студениця Коростишівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм ТОВ «Танк Транс Україна» м.Городок Львівської області, раніше не судимого,

за ч.1 ст.286 КК України,-

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 27 листопада 2018 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «MAN TGX 18.440 BLS», р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «KASSBOHRER ATL», р.н.з. НОМЕР_2 , без пасажирів із вантажем - концентратом яблучного соку масою 24,020 тонн, рухався автомобільною дорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в напрямку від м. Хмельницький до м. Тернопіль із швидкістю 56 км/год.

Під час руху вказаного автомобіля у межах населеного пункту Романове Село Збаразького району Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.12.4, ч.1 п.1.5 та п.2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України), керуючи автомобілем в межах своєї смуги руху зі швидкістю 56 км/год. не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на їх зміну, і не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи при цьому об`єктивну можливість завчасно виявити гужовий віз, який рухався попереду в попутньому напрямку та технічну можливість уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди, не застосував своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, як цього вимагає п.12.3 ПДР України, та допустив наїзд на задню частину гужового возу під керуванням їздового ОСОБА_6 , на якому також знаходився в якості пасажира ОСОБА_7 ..

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди їздовий гужового возу ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді переломів тіл 6-8-го та 12-го хребців грудного відділу хребта без порушення функції спинного мозку із забиттям легень і м`яких тканин передньої поверхні грудної стінки зліва, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; закритого перелому кісток носа, саден правої вушної раковини і лобової ділянки голови; саден обох колінних суглобів, які не супроводжувались загрозливими для життя явищами, тобто не були небезпечними для життя, та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім цього, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир гужового возу ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому 7-го лівого ребра, яке не було небезпечним для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо - транспортної пригоди та заподіянню тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, як за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку і закінченням строків давності, а порушене кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання свого захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку і закінченням строків давності, а порушене кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Тобто, суд вважає, що положення ч.4 ст.286 КПК України, як і положення ст.49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах: від 04.06.2020 року, винесеній у справі за №127/26665/16-к; від 19.11.2019 року, винесеній у справі за №345/2618/16-к.

Судом враховується те, що дій обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VIII.
Зазначеним Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Таким чином, ч.1 ст.286 КК України з 01 липня 2020 року визначена як нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Обвинуваченим ОСОБА_4 вищевказане кримінальне правопорушення скоєно 27 листопада 2018 року, тобто з дня його вчинення минуло понад три роки.

Судом також враховується, що від дня скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і по даний час обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства або суду та не вчинив будь-якого нового кримінального правопорушення, а, відтак, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до вимог п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене позовну заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , від імені та в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_8 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд,-

постановив :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підстав п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 28.11.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , від імені та в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_8 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь держави 5863 гривні за проведені судову інженерно-транспортну експертизу №4.6-11/19 від 18.01.2019 року, судову автотехнічну експертизу №4.6-12/19 від 28.01.2019 року, судову інженерно-транспортну експертизу №4.6-10/19 від 30.01.2019 року, судову інженерно-транспортну експертизу №.4.6-112/19 від 26.02.2019 року.

Скасувати арешт на вантажний автомобіль марки «MAN TGX 18.440 BLS», р.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ТзОВ «ТАНК ТРАНС Україна», яке розташоване в м.Городок, та на напівпричіп «KASSBOHRER ATL», р.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстрований за «TANK TRANS POLSKA SP.ZO.O.», який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2018 року та ухвали слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року.

Речові докази по справі, а саме:

- сідловий тягач «MAN TGX 18.440 BLS», р.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ТзОВ «ТАНК ТРАНС Україна» м.Городок Львівської області, який знаходиться на зберіганні у ТзОВ «ТАНК ТРАНС Україна», повернути ТзОВ «ТАНК ТРАНС Україна» м.Городок Львівської області, як власнику;

- напівпричіп «KASSBOHRER ATL», р.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстровано за підприємством «TANK TRANS POLSKA», який знаходиться на зберіганні у ТзОВ «ТАНК ТРАНС Україна» м.Городок вул.Івасюка, 2г Городоцького району Львівської області, повернути «TANK TRANS POLSKA SP.ZO.O.», як власнику;

- гужовий віз, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_9 , як власнику;

- дерев`яний фрагмент задньої частини гужового возу до якого прикріплений світловідбивач червоного кольору, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, повернути ОСОБА_9 , як власнику.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

.

.