ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3950/21 Номер провадження 11-кп/814/362/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, засудженого вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року за ч.2 ст.286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

задоволено клопотання захисника та звільнено засудженого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про те, що ОСОБА_7 вчинив необережний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» та має чотирьох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому зазначає, що на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вирок щодо ОСОБА_7 не був ухвалений.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

До початку апеляційного розгляду до Полтавського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_9 про розгляд апеляційного провадження без його участі.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення засудженого, який вважав ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, дослідивши докази, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» з огляду на те, що на момент набрання чинності цим Законом він не був особою, що визнана винуватою у вчиненні злочину, або особою, стосовно якої кримінальну справу розглянуто, але вирок не набрав законної сили, є необґрунтованими.
Згідно з ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону. Приписами ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Тобто, в даному випадку для застосування амністії визначальним є вчинення кримінального правопорушення до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», а не ухвалення вироку до цієї дати, про що помилково вказує прокурор в апеляційній скарзі.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII.
Обмежень щодо застосування амністії відносно засудженого ОСОБА_7 з підстав, передбачених ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року він вчинив 18 серпня 2015 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» та на день набрання чинності вказаним Законом мав чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 2003 року народження, ОСОБА_11 , 2010 року народження, ОСОБА_10 , 2002 року народження та ОСОБА_12 , 2007 року народження, щодо яких не позбавлений батьківських прав.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» є правильним і ґрунтується на вимогах Закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4