ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№638/6132/20 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/472/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11-кп/818/472/22 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року,-
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, повернуто прокурору в порядку, передбаченому ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не міститься конкретних даних про місце події за епізодом від 31.08.2018 року, а містить лише формулювання «поблизу ХТЗ» м. Харкова. Також зазначив, що епізод від 18.07.2019 року не містить посилання на спосіб визначення спричиненої ОСОБА_8 матеріальної шкоди, а саме відсутнє посилання на висновок експертизи.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону, містить усі складові вказані в ч.2 ст.291 КПК України, із зазначенням фактичних обставин, які прокурора вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення. Наголосив, що формулювання обвинувачення за епізодом від 31.08.2018 року містить місце його вчинення, яке було встановлено в ході досудового розслідування. Указав, що суд першої інстанції на даній судовій стадії позбавлений процесуальної можливості перевіряти обґрунтованість визначення завданої матеріальної шкоди. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно висновкам, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як убачається з матеріалів провадження, обвинувальний акт містить всі необхідні складові ч.2 ст.291 КПК України, у тому числі виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених.
Висновки суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення не містить зазначення конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, є безпідставними, оскільки відповідно до обвинувального акту в ньому зазначено, що епізод від 31 серпня 2018 року мав місце «поблизу ХТЗ» у м. Харкові, тобто місце вчинення кримінального правопорушення, яке було встановлено досудовим розслідуванням.
Крім того, з урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України.
Твердження суду про відсутність посилань в обвинувальному акті на висновки експертиз на підтвердження суми завданої ОСОБА_8 матеріальної шкоди за епізодом від 18 липня 2019 року, як на підставу повернення обвинувального акту, є необґрунтованими, оскільки не ґрунтується на вимогах ч.2 ст.291 КПК України.
За таких обставин ухвала суду в частині прийнятого рішення про повернення обвинувального акту, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: