Справа № 944/1055/22
Провадження №1-кп/944/728/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 19.03.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, одруженого, такого що має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, працюючого ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
судом визнано доведеним, що 14 березня 2022 року ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, проведення на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 на території України загальної мобілізації до Збройних Сил України та обмеження щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, маючи умисел на підроблення офіційного документа, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням особистої комп`ютерної техніки, за допомогою пошукової системи «GOOGLE» віднайшов бланк проїзного документа громадянина Ліванської Республіки, та в подальшому за допомогою відповідної комп`ютерної техніки виготовив підроблений офіційний документ під назвою REPUBLIC OF LEBANON LAISSEZ-PASSER №23/12 (проїзний документ громадянина Ліванської Республіки), в якому вже було нанесено реквізити EMBASSY OF LEBANON (посольства Лівану) та підпис посла Лівану, внісши в даний документ завідомо недостовірні, вигадані відомості про себе, а саме анкетні дані на ім`я: ОСОБА_6 , після чого роздрукував вищевказаний документ та вклеїв свою фотографії з метою його ідентифікації, як громадянина Ліванської Республіки, та подальшого використання даного підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
В подальшому, 19 березня 2022 року близько 17 години, ОСОБА_5 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що проїзний документ, який ним було виготовлено, а саме: REPUBLIC OF LEBANON LAISSEZ-PASSER №23/12 (проїзний документ громадянина Ліванської Республіки), в якому було нанесено реквізити EMBASSY OF LEBANON (посольства Лівану), підпис посла Лівану, та внесені ним завідомо недостовірні, вигадані відомості про себе, а саме анкетні дані на ім`я: ОСОБА_6 , та вклеєна його фотографії, є підробленим та містить завідомо недостовірні відомості, перебуваючи в пункті пропуску «Краківець», що розташований в смт Краковець по вул. М.Вербицького, 54 Яворівського району Львівської області використав вищевказаний завідомо підроблений документ шляхом його пред`явлення та надання інспектору прикордонної служби Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » головному сержанту ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
До суду обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання: за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 визначено у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2022.
Прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2022.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Як відомо із змісту статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.
Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальними проступками.
Свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений визнав беззастережно.
У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.
З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 22.03.2022 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000102, укладену 22 березня 2022 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, призначивши йому покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України - штраф у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривні,
Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання штраф у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривні.
Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.
Речові докази: проїзний документ, а саме REPUBLIC OF LEBANON LAISSEZ-PASSER №23/12 (проїзний документ громадянина Ліванської Республіки), на ім`я: ОСОБА_6 , який знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000102.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1