Справа № 216/5164/21
Провадження № 1-кс/216/2332/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку дії запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту

13 жовтня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000173 від 28 січня 2021 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрювана ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2021 року до суду надійшло вказане клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , яке мотивоване таким.

Досудове розслідування неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під домашнім арештом, а саме до 20 жовтня 2021 року, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих і процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені в ході досудового розслідування, що виправдовують обраний до підозрюваної запобіжний захід, не зменшилися й продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні тримання останньої під цілодобовим домашнім арештом, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання фактично не заперечували, але просили змінити період перебування підозрюваної під домашнім арештом з цілодобового на нічний час, а саме з 20.00 год. до 06.00 год., з метою забезпечення належного лікування її онука, опікуном якого вона є, оскільки останній має захворювання на туберкульоз, перебуває на відповідному обліку та потребує лікування, що підтверджується наданою захисником випискою з медичної картки хворого ТБ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000173 від 28 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

18 серпня 2021 року о 20 год. 25 хв. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

19 серпня 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2021 року до підозрюваної ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20 жовтня 2021 року включно.

Постановою керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19 листопада 2021 року.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 19 серпня 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково, заперечуючи факт збуту.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, саме: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18.08.2021 року - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадону, яку провів ОСОБА_9 у ОСОБА_5 та аудіо, - відеоконтроль особи під час оперативної закупки; протоколом обшуку будинку АДРЕСА_1 від 18.08.2021 року, де без реєстрації фактично мешкає ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2021 року, якій повідомив про фактичні обставини придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу при здійснені оперативної закупки; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 19.08.2021 року, які брали участь в якості понятих при здійснені оперативної закупки та при обшуку житла ОСОБА_5 ; висновком експерта від 19.08.2021 року № СЕ-19/104-21/26424-НЗПРАП, за яким надана на експертизу речовина, добровільно видана ОСОБА_9 , містить наркотичний засіб метадон; протоколом огляду грошових коштів від 19.08.2021 року, відповідно до якого серед вилучених коштів виявлено купюри, що були використані під час здійснення оперативної закупки.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення вже була предметом перевірки та встановлена слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під домашнім арештом, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, тому відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженкою с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області, громадянкою України, яка раніше не судима, має базову загальну середню освіту, офіційно не працює, незаміжня, є опікуном малолітнього онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та хронічне захворювання на туберкульоз, отримує державну матеріальну допомогу на утримання онука близько 5 000 грн щомісяця, на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, хронічних/тяжких захворювань та інвалідності не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітнім онуком, дочкою та чотирма неповнолітніми дітьми останньої. Зі слів підозрюваної цей будинок фактично належить її дочці, який остання придбала три роки тому, але офіційно право власності на будинок зареєстровано за померлим попереднім власником. У місті Кривому Розі підозрювана постійно мешкає близько 35 років, а в будинку дочки 3 роки й остання не буде заперечувати проти її перебування в будинку під домашнім арештом.

Разом з тим ухвалою слідчого судді про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на тяжкість злочину та особу підозрюваної, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що остання дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим визнано необхідність застосувати до неї саме такий запобіжний захід і недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зважає, що підстави, за яких до підозрюваної було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час не змінились, а заявлені щодо останньої ризики є вагомими, не зменшились і продовжують існувати.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину та спосіб його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих останній дій, наведені вище дані про особу підозрюваної, а саме її вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваної запобіжного заходу або його зміни на більш м`який слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено. При цьому слідчий суддя вважає слушними заявлені аргументи сторони захисту, тому вбачає необхідність змінити період перебування підозрюваної під домашнім арештом з цілодобового на нічний час, а саме з 20.00 год. до 06.00 год.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу, а саме: отримати висновок судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; розсекретити ухвалу Дніпровського апеляційного суду про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; встановити можливих свідків та співучасників злочину; на підставі зібраних доказів кваліфікувати дії підозрюваної та в разі необхідності повідомити її про нову підозру; виконати інші процесуальні дії.

Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також бере до уваги практику ЄСПЛ, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України»).

Ураховуючи наведене слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом, а саме заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваної під домашнім арештом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193-196, 199, 369-372 КПК України, слдічий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити строк дії застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 листопада 2021 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на неї строком до 19 листопада 2021 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/реєстрації та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати будинок АДРЕСА_1 в період часу з 20.00 год. до 06.00 год.

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_5 передати для виконання до Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися до неї в житло, в якому вона перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю, а в разі невиконання покладених на неї обов`язків - до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Дія ухвали закінчується о 24.00 годині 19 листопада 2021 року.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1