Справа №463/203/22
Провадження №1-кс/463/321/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 17.08.2021 року щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою на постанову заступника керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 17.08.2021 року щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, відповідно до якої просить:
-скасувати постанову заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про відмову в задоволенні його скарги від 17.08.2021 на недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013;
-констатувати у рішенні суду порушення розумних строків проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013;
-зобов`язати слідчого уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013, та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, протягом одного місяця з дня отримання ухвали слідчого судді вирішити питання про закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні шляхом прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України.
Скарга обґрунтована тим, що слідчим відділом РУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013, яке розпочате за повідомленням Головного управління юстиції у Львівській області, про вчинення працівниками Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які не виконуть рішення Франківького районного суду м. Львова щодо виплати коштів, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілим. Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється Галицькою окружною прокуратурою м. Львова. Враховуючи те, що досудове розслідування розпочате ще з 26.01.2013 року, ОСОБА_3 подано керівнику Львівської обласної прокуратури скаргу на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, яку перенаправлено до розгляду керівнику Галицької окружної прокуратури м. Львова. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року, зобов`язати керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова або його заступників розглянути скаргу ОСОБА_3 від 17.08.2021 року на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013 у порядку передбаченому ст.308 КПК України та повідомити заявника про результати розгляду скарги у встановлений законом строк. В ухвалі суду наведені мотиви винесення такої та зазначено що повинен з`ясувати прокурор при розгляді даної скарги. 06.01.2022 року ОСОБА_3 отримав постанову заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання, якою в задоволенні звернення ОСОБА_3 від 17.08.2021 відмовлено. Скаржник не згідний з даною постановою, вважає таку невмотивованою та не законною. Крім цього, зазначив, що прокурором прийнято формальне рішення, дана постанова не містить жодного посилання на дотримання або ж недотримання слідчими, прокурорами розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження. Зокрема: прокурором не надано оцінку причинам тривалого проведення досудового розслідування; не зроблено висновку про розумність строків виконання слідчими та прокурорами слідчих (розшукових) дій з метою встановлення осіб, винних у вчиненні кримінальних правопорушень; не встановлено слідчому конкретних строків для вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
Вказане рішення прокурора вважає незаконним, необґрунтованим і таким що суперечить фактичним обставинами справи та матеріалам кримінального провадження.
Скаржник ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задоволити. скаргу підтримав, просить таку задоволити.
Прокурор в судове засідання не з`явився та не повідомив причини своєї неявки..
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 640/5023/19).

Однією із засад кримінального провадження є розумність строків. Вона має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного затягування кримінального провадження. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України). Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд (ч. 2 ст. 28 КПК України). Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: (1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; (2) поведінка учасників кримінального провадження; (3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч. 2 ст. 28 КПК України).

У ст. 308 КПК України встановлено особливий порядок оскарження недотримання розумних строків, відповідно до якого, на відміну від інших скарг, що можуть бути подані на стадії досудового провадження, скарга на недотримання розумних строків подається прокурору вищого рівня, уповноваженому реагувати на недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. У зазначеній статті імперативно встановлено триденний строк для розгляду скарги, за результатом якого може бути прийнято одне із таких рішень: 1) про задоволення скарги та надання відповідному слідчому, прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. У цьому випадку прокурор вищого рівня у відповідному рішенні повинен: а) зазначити, які процесуальні дії або які процесуальні рішення має вчинити слідчий чи прокурор; б) встановити конкретні строки, в межах яких слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити ці дії або прийняти відповідне рішення; 2) про відмову в задоволенні скарги, якщо прокурором вищого рівня буде встановлено, що розумні строки не було порушено (п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09 листопада 2012 року № 1640/0/4-12). Рішення прокурора після розгляду такої скарги може бути оскаржене до слідчого судді на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вищенаведені положення орієнтують слідчого суддю на ті критерії, які слід враховувати при розгляді скарги, що подана на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Як встановлено матеріалами скарги слідчим відділом РУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013, яке розпочате за повідомленням Головного управління юстиції у Львівській області, про вчинення працівниками Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які не виконуть рішення Франківького районного суду м. Львова щодо виплати коштів, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілим. Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється Галицькою окружною прокуратурою м. Львова.
ОСОБА_3 звернувся до керівника Львівської обласної прокуратури з скаргою від 17.08.2021 на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, яку перенаправлено до розгляду керівнику Галицької окружної прокуратури м. Львова.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року, зобов`язано керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова або його заступників розглянути скаргу ОСОБА_3 від 17.08.2021 року на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013 у порядку передбаченому ст.308 КПК України та повідомити заявника про результати розгляду скарги у встановлений законом строк.
Постановою заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання, в задоволенні звернення ОСОБА_3 від 17.08.2021 відмовлено.
Встановивши обставини скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Слідчий суддя встановлює чи дотримані формальні вимоги при прийнятті постанови. КПК України містить вимоги до постанови як рішення прокурора. Так, постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови (ч. 5 ст. 110 КПК України). Оцінивши наданий текст постанови прокурора від 20 грудня 2021 року, слідчий суддя доходить до висновку, що ця постанова містить усі обов`язкові елементи такого процесуального рішення. Відтак, прокурор дотримався формальних аспектів прийняття постанови.
Однак окрім формальних аспектів прийняття постанови, слідчим суддею повинні бути оцінені мотиви прийнятого прокурором рішення на предмет того, чи належно він проаналізував вплив обставин, про які зазначив захисник у своїх скаргах, на дотримання засади розумності строків досудового розслідування.
Прокурором постанову від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання мотивовано тим, що вимога щодо встановлення строку для закінчення досудового розслідування та оголошення підозри винним посадовим особам Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України не підлягає задоволенню, оскільки таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено та відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав забороняється.
Так дійсно, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав забороняється і таке рішення чинним КПК не передбачено. Однак, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Скаржник у своїй скарзі крім даної вимоги, просить здійснення інших пов`язаних з цим процесуальних дій.

Крім цього, в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року, зазначено, що прокурор вищого рівня повинен перевірити, по-перше, чи не порушують слідчий та прокурор граничні строки провадження процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень; по-друге, чи дотримуються вони у межах граничних строків вимог розумності, тобто чи проводяться процесуальні дії та приймаються процесуальні рішення із затратами часу, який є об`єктивно необхідним для провадження цих дій та прийняття рішень.

В постанові прокурора від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання, відсутня оцінка прокурора вищого рівня про, те чи не порушують слідчий та прокурор граничні строки провадження процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень; чи дотримуються вони у межах граничних строків вимог розумності, тобто чи проводяться процесуальні дії та приймаються процесуальні рішення із затратами часу, який є об`єктивно необхідним для провадження цих дій та прийняття рішень.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.
Що стосується вимоги скаржника: зобов`язати слідчого уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013, та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, протягом одного місяця з дня отримання ухвали слідчого судді вирішити питання про закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні шляхом прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України, слідчий суддя враховує те, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17). Прийняття рішення про завершення досудового розслідування належить до компетенції слідчого, прокурора, або ж суду, у випадках, які визначені статтею 284 КПК України. Однак здійснюючи розгляд скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, виходячи із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора слідчий суддя не може імперативно встановлювати наявність підстав для прийняття процесуального рішення, яке є однією із форм закінчення досудового розслідування. Крім цього, з матеріалів судової справи слідчий суддя не може встановити наявність (чи відсутність) таких підстав.
Керуючись статтями 303-307,308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову заступника керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 20.12.2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 17.08.2021 року щодо недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 26.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України .
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1