гСправа № 196/993/20 Провадження №1-кп/0187/60/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000082 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Нововітебське Софіївського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, не працює, не одруженого, інваліда ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ
25.07.2019 близько 10-00 годині ОСОБА_4 , пішки прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою вул. Центральна, 103-В, смт Царичанка Дніпропетровської області. Перебуваючи в приміщення даного магазину та проходячи повз підсобного приміщення, двері якого були відчинені, почув дзвінок мобільного телефону та заглянувши у дане приміщення побачив на столі мобільний телефон марки «Соні Іксперія X F 5122» чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону марки «Соні Іксперія X F 5122» чорного кольору та обернення його на свою користь. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу взяв зі столу мобільний телефон марки «Соні Іксперія X F 5122» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору, вартістю 1965 грн., належний ОСОБА_5 та поклав його до свого пакету.Після чого з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та отримання реальної можливості розпоряджатися чужим майном, ОСОБА_4 пішов в напрямку виходу з магазину та пройшовши касову зону магазину «Явір» вийшов з магазину та пішов з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказаною крадіжкою ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1965 грн
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 25 липня 2019 року, близько 10-00 год., знаходячись в магазині «Явір», розташованого в смт Царичанка, він таємно викрав мобільний телефон, який знаходився на столі в підсобному приміщенні магазину, двері якого були відчинені. В скоєному щиро кається, телефон повернутий ОСОБА_5 , просить строго не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, матеріальна шкода відшкодована, шляхом повернення майна, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив характеризуючи данні обвинувальних актів та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч . 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі, підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не працює, але повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному злочині, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, інвалід ІІ групи, за місцем мешкання характеризується позитивно, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі, раніше не був засуджений, однак на цей час притягується до кримінальної відповідальності за скоєння умисного злочину по ст. 307 ч.2 КК України, знаходиться в умовах СИЗО по кримінальному провадженню відповідно ухвали Заводського суду м. Дніпродзержинська від 01.09.2021 ( а.с. ).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції статті, а саме призначення покарання в вигляді арешту , оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4506-19 від 30.09.2019 року в розмірі 3140 грн необхідно стягнути із ОСОБА_4 на користь держави. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту на строк 3 ( три) місяці.

Речови й доказ: мобільний телефон марки «Соні Іксперія X F 5122» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 3140 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський райсуд Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1