Ухвала
Іменем України
28 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 182/380/21
провадження № 51-6032ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення ухвалене щодо нього,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується

з вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року ухваленим щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог

із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, засуджений вказаних вимог процесуального закону не дотримався.
Зокрема, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на оскарження ним вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 31 серпня 2021 року, тоді як додає до скарги копії вироку вказаного суду

від 30 липня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня

2021 року, чим допустив суперечності. Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Окрім вказаного, засуджений, вказуючи на незаконність оскарженого судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається на несправедливість призначеного йому покарання через суворість,

при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду

на положення ст. 414 КПК України та враховуючи приписи статей 50, 65 КК України, а також зважаючи на особливості правозастосування ст. 75 КК України.
Крім того, вимоги засудженого про одночасні скасування та зміну вироку суду першої інстанції шляхом призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
При цьому касаційна скарга засудженого не містить жодних вимог та доводів щодо незаконності рішення апеляційного суду, яке було постановлено за результатами розгляду апеляційних скарг на оскаржуваний вирок місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3