ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/230/22 Справа № 204/159/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором групи у прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України, було задоволено частково.
Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 355 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 880 755 гривень.
У разі внесення підозрюваною застави покладено на неї такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання.
Строк дії обов`язків, покладених на підозрювану у разі внесення застави, визначено до 13 березня 2022 року.
В іншій частині клопотання - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана, враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, наявність в неї на утриманні малолітніх дітей та наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про визначення застави у розмірі 355 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 880 755 гривень, що буде достатнім для гарантування виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, та не є завідомо непомірною сумою для останньої з урахуванням отриманого доходу та наявного нерухомого майна.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 відмовити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, не містить обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також не містить посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини, а прокурор не довів адекватність такого втручання у право на свободу підозрюваної.
Також захисник посилається на те, що розмір застави, який зазначений в ухвалі слідчого судді, є завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_7 і не відповідає матеріальному становищу останньої, що суперечить положенням ч. 4 ст. 182 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що розмір застави є помірним для підозрюваної ОСОБА_7 та останньою може бути внесено заставу саме у розмірі, зазначеному у клопотанні.
Вказує, що з моменту зміни Дніпровським апеляційним судом запобіжного заходу ОСОБА_7 на нічний домашній арешт з покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків останньою, починаючи з липня 2021 року до звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, жодним чином не було порушено покладених на неї процесуальних обов`язків.
Зазначає апелянт і про те, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя не взяла до уваги дані щодо особи підозрюваної, яка раніше не судима, мас постійне місце проживання, тільки нещодавно працевлаштувалась, а тому має невисокий рівень доходу, має на утриманні малолітню доньку та неповнолітню доньку.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положення ч. 4 ст. 194 КПК України передбачають, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як убачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Апеляційним переглядом встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.3 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.1 ст.255-2, ч.1 ст.189 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.1 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у ч.5 ст.255 КК України, у складі організованої групи, за наступних обставин.
Учасники злочинної організації тривалий час, протягом 2018-2020 років, на території Нікопольського, Томаківського та Апостолівського районів Дніпропетровської області організовують та вчиняють тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а саме вимагання грошових коштів у підприємців та фермерів (надання так званих послух «кримінального даху»), пошкодження чужого майна небезпечним способом (підпали, вибухи), заподіяння тілесних ушкоджень різних ступенів тяжкості, незаконний обіг вогнепальної зброї та боєприпасів, шахрайства, що заподіяли матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах.
Встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01.04.2021 року слідчими слідчого управління в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2021 року підозрюваній застосований запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який в подальшому був продовжений ухвалами слідчих суддів Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.
Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 до 12 місяців, тобто до 31.03.2022 року.
На думку колегії суддів, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України, і дана підозра повністю підтверджується доданими до клопотання матеріалами у їх сукупності. На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на цій стадії провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваній, тому апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в цій частині.
До того ж, у рішенні "Чеботарь проти Молдови" від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 р., п.32, Series A, N 182 та "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994 р., п.55, Series A, N 300-A).
Погоджується апеляційний суд і з наявністю встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, як убачається з матеріалів провадження, ризики можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, є доведеними в контексті практики Європейського суду з прав людини.
Разом з тим, що стосується розміру застави, призначеної слідчим суддею, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини проживання.
Так, у своєму клопотанні, адресованому Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, слідчий зазначив, що відповідно до ч.6 ст.181 КПК України сукупний строк домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. Шестимісячний строк домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні закінчується 09.01.2022 року, таким чином його продовжувати заборонено, однак закінчити досудове розслідування у строк, передбачений п.2 ч.1 ст.219 КПК України, неможливо внаслідок особливої складності провадження, у зв`язку із чим виникає необхідність в обранні іншого запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Зважаючи на тяжкість, специфіку, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та те, що нею було відчужено об`єкти нерухомості, загальна вартість яких у середньому становить 2 500 000 3 000 000 гривень, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, просив обрати їй запобіжний захід у вигляді застави, визначивши розмір застави у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто такий, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1 612 650 гривень, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків.
Слідчий суддя, частково задовольняючи клопотання слідчого, а саме визначивши заставу у розмірі 355 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 880 755 гривень, мотивував свій висновок тим, що саме такий розмір застави буде достатнім для гарантування виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не є завідомо непомірною сумою для останньої з урахуванням отриманого доходу та наявного нерухомого майна.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд не може погодитись та вважає, що сторона обвинувачення не надала переконливих даних, що зазначена у клопотанні сума застави є помірною для підозрюваної, а слідчий суддя визначив її в розмірі, що значно перевищує визначені законом межі, а тому розмір застави, призначеної слідчим суддею, підлягає зменшенню з урахуванням даних про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, тільки нещодавно працевлаштувалась, а тому рівень доходу в неї є недостатнім для внесення застави у вищевказаному розмірі.
При визначенні підозрюваній ОСОБА_7 розміру застави колегія суддів враховує й практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.11.2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Отже, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України, яке згідно зі ст.. 12 КК України належить до тяжких злочинів, а відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин та враховуючи приписи ч. 4 ст. 194 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе обмежитись застосуванням відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в межах розміру, встановленого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Аналізуючи ж вимоги апеляційної скарги сторони захисту про скасування ухвали слідчого судді та постановлення своєї ухвали судом апеляційної інстанції, якою слід взагалі відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, на думку колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді застави в межах розміру, встановленого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Тож, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 191 440 (сто дев`яносто одну тисячу чотириста сорок) гривень 00 копійок.
У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4