Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/7221/21
Провадження № 1-кп/644/738/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000649 від 17.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження щодо розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, щодо якого запобіжний захід за цим кримінальним провадженням застосовано у вигляді тримання під вартою по 14.09.2021 року, підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Харкова. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, а саме : затвердження або відмови в затвердженні угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, направлення для визначення підсудності, не вбачається.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, про витребування певних речей чи документів, не надійшло та вони вважають за можливе призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого, після надання часу для його належної підготовки, прокурором оголошено клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, на застосуванні якого наполягав прокурор, вручивши стороні захисту відповідно до вимог КПК України, письмове клопотання завчасно.

Прокурором обґрунтовано клопотання тими обставинами, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження №0000649 від 17.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2021 близько 15:51, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , біля 4-го під`їзду, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та оцінивши обстановку, яка склалась сприятливою для вчинення кримінального правопорушення, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи з умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, шляхом ривку зірвав з вух потерпілої ОСОБА_6 дві золоті сережки 583 проби, вагою 3,53 грами, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2893 від 24.07.2021 складає 4383 гривні 55 копійок, спричинивши останній тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09/1177-С/2021 від 19.07.2021 у вигляді: садно на лівій вушній раковині, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень.Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4383 гривень 55 копійок. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказує прокурор, - є ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В ході досудового розслідування встановлено, стверджує прокурор, обставини та докази, що дають підстави обвинувачувати особу ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме згідно: Протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17.07.2021; Протоколу огляду місця події від 17.07.2021 року; Протоколу огляду місця події від 17.07.2021 року Протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 17.07.2021 ; Протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 17.07.2021; Протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 17.07.2021 Протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.07.2021; Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2021 року; Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.07.2021; року, 22-23.07.2021; Протоколу пред`явленням особи для впізнання від 18.07.2021 року; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.07.2021; Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.07.2021 ; Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19.07.2021; Протоколу огляду предмету від 19.07.2021 року; Постановою про визнання речовим доказом від 19.07.2021 року ; Висновком судово-медичної експертизи від 19.07.2021 року ; Протоколу проведення слідчого експерименту від 19.07.2021 року Висновком судово-товарознавчої експертизи від 24.07.2021 року - у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.186 КК України обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, що має середньо-спеціальну освіту, розлучений, не працюючий, раніше не судимий, без місця реєстрації. Прокурор вказує, що Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.07.2021 , стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає14.09.2021. Враховуючи те, що строки тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчуються
14.09.2021, прокурор просить суд вирішити питання про обрання строку його тримання під вартою до спливу строку з дня винесення ухвали суду від 19.07.2021, у зв`язку з тим, що на даний час, ризики передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, та які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.Ці ризики прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується на підставі вищезазначених зібраних під час досудового розслідування доказів у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 6 років, що відповідно до ст.12 КК України належить до тяжкого злочину та усвідомлюючи даний ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення і у разі призначення вказаного покарання останньому у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу його втечі, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».Разом з цим, прокурор вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів на свою користь, які на теперішній час не допитані безпосередньою в судовому засіданні, оскільки останній був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.07.2021, та останній обізнаний де проживають потерпіла та свідки по даному кримінальному провадженню, знає їх контактні номера телефонів.Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 ніде не працює, про що останній сам зазначив під час свого допиту по даному кримінальному провадженню, офіційного джерела доходу немає, згідно довідки наданої Державною міграційною службою від 22.07.2021 останній знятий з попереднього місця реєстрації 30.12.2020 і на теперішній час без місця реєстрації, обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення майнового характеру, тому існують всі підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою подальшого свого існування.
Таким чином, прокурор зазначає у своєму клопотанні, що підставою для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 (запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) - є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити зазначені вище дії.
Враховуючи вищевикладене, підсумовує прокурор, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, забезпечення його явки в судове засідання, задля розгляду даного кримінального провадження в розумні строки, а також з урахуванням вагомості наявних в кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, пропонується саме такий запобіжний захід, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в підготовче судове засідання не прибула, письмових обґрунтувань та заяв щодо неефективності та недоцільності тримання обвинуваченого під вартою в даному кримінальному провадженні не надала, проти клопотання прокурора письмових заперечень не надала.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора у зв`язку з тими обставинами, що прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтованість обвинувачення викладено таким чином, що вбачається неправильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , має місце замах на грабіж, бо він не мав змоги розпорядитись викраденим майном, підозра необґрунтована та не підтверджена, обвинувачений ОСОБА_4 має сталі соціальні зв`язки : має цивільну дружину, дитину яка потребує лікування, матір пенсійного віку. Захисник зазначив, що родина ОСОБА_12 фактично проживає в АДРЕСА_2 , а на момент затримання він проживав у найманій квартирі, а його цивільна дружина з дитиною проживали у Чехії у зв`язку з роботою в цій країні цивільної дружини обвинуваченого ОСОБА_4 .. Сторона захисту вважала, що прокурором необґрунтовано неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не визначено мети обрання такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, вважали за можливе змінити застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , бо вказані прокурором ризики не підтверджуються жодними фактичними даними, а ґрунтуються лише на припущеннях щодо ймовірної неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, при цьому надано письмове клопотання, яке завчасно надано стороні обвинувачення, про зміну запобіжного заходу. Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 , за клопотанням сторони обвинувачення, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У своєму клопотанні прокурор посилався на існування ризиків,
передбачених ч.І ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений побоюючись
відповідальності за скоєне, може переховуватися від органів досудового
розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Стосовно визначених прокурором ризиків захисник обвинуваченого вважав за необхідне зазначити окремо щодо кожного з них :
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду:
Згідно з п. З ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. справу "Слоев проти України", п. 60).
Попереднє утримання не повинно передувати покаранню у вигляді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального Вироку.
Загрозу переховування обвинуваченого не можна оцінювати виключно на підставі суворості можливого покарання.
Загроза переховування повинна оцінюватися в контексті чинників, пов`язаних з особистістю заявника, а саме з його моральними цінностями, житлом, родом занять, майном, сімейними зв`язками і всіма видами зав`язків з
державою.
На момент взяття під варту ОСОБА_4 займався ремонтом ювелірних виробів, має малолітнього сина, раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.
Тож ризик переховування від суду відсутній.
2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Всі речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення були зібрані під час досудового розслідування та знаходяться в матеріалах кримінального провадження та кримінальної справи.
Таким чином, ризик на який посилалась сторона обвинувачення - відсутній.
3)незаконно впливати на потерпілого,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Ніякого сенсу впливати на свідків, експертів або спеціалістів
необхідних показів в майбутньому у ОСОБА_4 не має, а існування
передбаченого п. З ст.177 КПК України нічим не підтверджується.
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Прокурором абстрактно вказується на тяжкість обвинувачення та можливий вплив на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні. Ніяких фактичних доказів суду не надано.
Згідно справи ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії» (заява №33376/07, рішення від 26.06.2012р. остаточне рішення від 26.09.2012р.) «...» 96. На загрозу
перешкоджання обвинуваченим належному ходу провадження не можна посилатися абстрактно; її слід підтвердити фактичними доказами.
Таким чином ризик перешкоджання кримінальному провадженню відсутній.
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Звертаємо увагу, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Має міцні соціальні зв`язки, є платником податків. Таким чином, немає жодної підстави посилатись на існування вищезазначеного ризику, існування якого нічим не підтверджується.
Захисник вважав, що ризики на які раніше посилалась сторона обвинувачення перестали існувати.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Підставами зміни запобіжного заходу, визначеними у ч.5 ст.201 КПК України, є зазначення у клопотанні нових обставин, які не розглядались слідчим суддею, судом при постановленні попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Так, сторона захисту вважає, що ризики, встановлені при обранні міри запобіжного заходу, зменшились, а тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом приоцінці ризику ухилення від суду, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Рідна сестра обвинуваченого ОСОБА_4 подала до суду заяву-згоду в якій зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе постійно проживати в її квартирі, що розташована за адресом: АДРЕСА_2 ( Заява та Витяг наявний в матеріалах кримінальної справи)
Сторона захисту клопоче про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками, доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і може забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким запобіжним заходом, на думку захисту, є цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України. Застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.
Сторона захисту клопоче змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресом: АДРЕСА_2 із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК.
Додатково в судовому засіданні при розгляді вказаного клпопотання , зазисник повідомив суд, що дружина його підзахисного ОСОБА_4 наразі буде виїжджати за межі України, та дитину буде доглядати батько ОСОБА_4 . Повідомив суд, що хоча ОСОБА_4 і вчинив злочин, який прокурорм невірно кваліфікований, але відсутні ризики ( мовою оригіналу) «впливу на прокурора», обвинувачений готовий сприяти розгляду справи у розумні строки, «вони» будуть виконувати процесуальні обов`язки , що не зашкодить виконанню завдання кримінального процесу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наведені доводи на її обґрунтування, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та його застосування на стадії судового розгляду у межах строку до 60 днів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, суду доведено, що наявні процесуальні підстави для обрання та застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу до обвинуваченого, бо є наявним обґрунтоване обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, а також , на цей час, наявні заявлені ризики, які на думку суду жодним аргументом не спростовані стороною захисту, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ТАКИ може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Прокурором ініційовано застосування такого запобіжного заходу з розгорнутою аргументацією на підтвердження підстав, передбачених КПК України, його мотивація не є припущеннями, а вказує на наявність фактичних обставин ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, розлучений, не працюючий, без місця реєстрації), які вказують на існування ризиків, передбачених кримінальним процесом. Аргументи захисту щодо його цивільної дружини, наявності на його утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, матері пенсійного віку, щодо того, що ОСОБА_4 до затримання займався ремонтом ювелірних виробів, - не виключають визначених прокурором ризиків, крім того щодо утримання та виховання саме батьком дитини не підтверджено, його працевлаштованість ювеліром не підтверджено, а навпаки дитина проживала зі своєю мамою в Чехії, де піклувалась та виховувала її мати, працюючи за межами України, даних щодо надання утримання ані дитині, ані цивільній дружині, ані матері-пенсіонеру зі сторони обвинуваченого немає, як немає і даних щодо праці обвинуваченого до затримання майстром з ремонту ювелірних виробів. Вищеописані докази, зібрані слідством, що будуть досліджуватися безпосередньо судом в ході перевірки обвинувачення, - є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - до 6 років позбавлення волі, щодо віку та стану здоров`я обвинуваченого - перешкод для застосування запропонованого прокурором заходу не встановлено, міцних соціальних зв`язків обвинувачений немає, а твердження захисту щодо піклування цивільною дружиною та наявність утриманців не доведено, бо наявність дитини не вказує на те, що обвинувачений її утримує та виховує, постійного місця роботи обвинувачений немає, репутаційних даних на цей час не встановлено, майновий стан не засвідчено, посилання захисту щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_12 під час досудового розслідування свідчить лише про те, що на досудовому слідстві було вірно застосовано запобіжний захід щодо обвинуваченого, виключивши ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваної особи під час досудового розслідування..

Таким чином, в даному кримінальному провадженні зібрано вагомі докази на підтвердження висунутого обвинувачення, їх оцінка буде надана судом під час судового провадження, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні, виходячи з аналізу аргументів сторін, про що описано вище, та все встановлене під час розгляду вказаних клопотань свідчить про наявність підстав для обрання і застосування до обвинуваченого запобіжного заходу даного кримінального провадження тримання під вартою, судовий розгляд лише розпочнеться, докази судом не досліджено, ризик переховування від суду та впливу на свідків, потерпілого та хід судового розгляду не виключено, а викладені посилання захисників обвинувачених та обвинувачених, - не доводять відсутності ризиків на цей час, які враховані при застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, якиц запропонував прокурорм, а базуються на припущеннях захисника щодо ймовірної належної процесуальної поведінки обвинуваченого в разі зміни щодо нього запобіжного заходу, й фактично вони доводять правильність рішення слідчого судді про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу щодо обвинуваченого, жодним чином не спростовуючи доцільності тримання особи під вартою на цей час, бо всі вище перелічені захисником та проаналізовані судом посилання жодним чином не підтверджують наявність таких суттєвих змін, що можуть враховуватися при вирішенні питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду. Беззаперечних аргументів на доведення відсутності на цей час доцільності тримання обвинуваченого під вартою захистом не наведено.

Визначаючи підстави для застосування щодо обвинуваченого такого виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують таку виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та вивченими та описаними вище даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Таким чином, дослідивши наведені аргументи та представлені матеріали, суд приходить до висновку про те, що під загрозою тяжкості покарання в разі доведеності обвинувачення, обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, вплинути на його хід чи спробувати продовжити свою злочинну діяльність, що виключає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо нього, при цьому викладені захистом обставини, не знаходить такими, які виключають існування зазначених прокурором ризиків та унеможливлюють неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 . Судом встановлено, що на цей час стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 задовільний, в будь-якому випадку інші дані відсутні, сторонами суду не надавалися, обвинувачений є особою молодого віку.

Відповідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо розумності строку тримання під вартою, яка має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Перевірка обґрунтованості обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , яка лише розпочнеться, в даному випадку, потребує забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження саме вказаним заходом.

Таким чином, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, застосувавши його строком до двох місяців .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314-317 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000649 від 17.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань - на 24 вересня 2021 року о 15-00 год.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000649 від 17.07.2021 року у виді тримання під вартою, застосувавши його строком до 12 ( дванадцятого) листопада 2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .. Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повне рішення виготовлено 17.09.2021
Головуючий суддя: