ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4290/21
провадження № 1-кп/753/1131/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" листопада 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 26.01.2021 за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сенаки, Республіки Грузії, грузина, особи без громадянства, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не зареєстрованого на території України, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.04.2020 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання у зв`язку із фактичним його відбуттям 17.04.2020 р.,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, знову вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 26.01.2021 о 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 20 по вул. Пасхаліна у м. Києва, з метою таємного викрадення чужого майна, вступив в спільну злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи знаходитися за вказаною адресою, того ж дня, приблизно о 18 год. 10 хв., за допомогою невстановленого предмету, віджали віконну раму вікна, тим самим його відкрили, після чого через зазначене вікно проникли до квартири АДРЕСА_2 , де переконавшись та вважаючи, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, намагалися викрасти майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: годинник Apple watch 4, вартістю 7209 грн. 30 коп., чоловічий спортивний костюм Calvin Klein, вартістю 1960 грн. 00 коп., чоловічі джинси Calvin Klein, вартістю 1092 грн. 00 коп., чоловічий ремінь Calvin Klein, вартістю 280 грн. 00 коп., чоловіча куртка Calvin Klein, вартістю 1896 грн. 30 коп., сумка зі шкірозамінника Calvin Klein, вартістю 630 грн. 00 коп., чоловіче взуття Calvin Klein, вартістю 210 грн. 00 коп., які склали до сумки блакитного кольору Adidas «Збірна України», вартістю 605 грн. 50 коп., одну пляшку спиртного напою об`ємом 0,5л., коньяка «Старі Кахети» та одну пляшку спиртного напою об`ємом 0,5л., горілки «Козацька Рада», які не становлять матеріальної цінності для потерпілого, а всього майна на загальну вартість 13 883 грн. 10 коп.
Після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи знаходитися у вказаній квартирі почули наближення поліцейських автомобілів з ввімкненими сигналами, розуміючи, що їх злочинні дії можуть бути викриті, залишивши майно, яке намагалися викрасти, намагались втекти з місця скоєння злочину через вікно, однак ОСОБА_6 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки о 18 год. 30 хв. був затриманий працівниками поліції, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникла.
Таким чином ОСОБА_6 здійснив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто скоїв злочин, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК не визнав та суду пояснив, що справа відносно нього була сфабрикована працівниками поліції, які спіймали його біля одного з будинків по вул. Симферопольській та супроводили до квартири потерпілого, де водили його по кімнатам та примушували залишити відбитки пальців. Жодного відношення до крадіжки з квартири він не мав, в квартиру не заходив та не чіпав майно.
Захисник просив ухвалити відносно обвинуваченого виправдувальний вирок у зв`язку із відсутністю належних доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.
Незважаючи на позицію сторони захисту вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 26.01.2021 р. приблизно о 18-00 год. йому подзвонив сусід та повідомив, що його квартиру намагались пограбувати. Він прибув додому та побачив біля свого буд. АДРЕСА_3 працівників поліції, біля яких перебував затриманий ОСОБА_6 . Разом із працівниками поліції він увійшов до квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться на першому поверсі, де з його дозволу працівники поліції провели огляд місця події. В квартирі він побачив порушення обстановки в кімнатах: шафи були відчинені, а речі розкидані. Біля виходу з квартири знаходилась спортивна сумка, в яку були складені його особисті речі, годинник, алкогольні напої -майно, перелік якого наведений в обвинувальному акті. Дані речі попередньо знаходились у шафах, але особи, які намагались викрасти ці речі, склали їх у спортивну сумку.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 26.01.2021 р. приблизно о 18-00 год. по лінії «102» був отриманий виклик про пограбування квартири в буд. АДРЕСА_3 . У зв`язку із отриманням інформації про можливий злочин, екіпаж поліції був спрямований на вказане місце. Під`їхавши до зазначеного будинку, з вікна першого поверху вистрибнуло двоє осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_6 . Вони почали бігти за цими особами, але наздогнати вдалось лише обвинуваченого, який побіг в бік вул. Сімферопольської, де його затримали працівники патрульної поліції, яким вони передали орієнтування та прикмети цих осіб.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 26.01.2021 р. під час патрулювання Дарницького району м. Києва в складі екіпажу патрульної поліції був отриманий виклик про пограбування квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши на місце, працівники ДСО, які знаходились біля цього будинку, повідомили про осіб, які вистрибнули з квартири, яка знаходиться на першому поверсі даного будинку та побігли в бік вул. Сімферопольської. Під час опрацювання даної інформації на вул. Сімферопольській був виявлений обвинувачений, який намагався втекти від працівників поліції, проте був затриманий та супроводжений до будинку, де перебував наряд ДСО, працівники якого впізнали обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка вистрибнула з вікна квартири. Іншу особу затримати не вдалось.
Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

26.01.2021 р. потерпілий ОСОБА_8 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в цей день в кв. АДРЕСА_5 невідомі особи проникли до квартири та намагались вкрасти речі /т.1 а.с. 59/

В ході огляду місця події від 26.01.2021 р. було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , де було виявлено спортивну сумку, в яку були складені речі потерпілого, а саме: годинник, спортивний костюм, джинси, куртка, кеди, алкогольні напої. Під час огляду було зафіксовано порушення обстановки в кімнатах квартири. Під вікнами були виявлені сліди взуття. Також на рамці вікон були виявлені ознаки злому та виявлено структуру матеріалу, вилученого для дослідження. Також вилучені сліди пальців рук /т.1 а.с. 61-79/

Обговорюючи позицію сторони захисту про необхідність визнання недопустимим доказом вказаний протокол огляду, суд не знаходить для цього підстав, оскільки огляд місця події був проведений у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, а присутність під час огляд осіб, які не зазначені в протоколі огляду суд не може визнати обставиною, яка б свідчила про невідповідність даної слідчої дії вимогам КПК України, оскільки встановлено, що всі особи, які безпосередньо брали участь у проведенні огляду та виявленні та вилученні доказів, зокрема слідчий, поняті, потерпілий зазначені в цьому протоколі.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/4687-ТР від 04.02.2021 р. два сліди пальців рук, які були вилучені в ході ОМП, а саме: з віконної рами вікна кухонної кімнати з найбільшими розмірами по вісях: 14х19 мм залишений середнім пальцем правої руки; 13х14 залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 . Слід пальця руки зі скляної пляшки спиртного напою горілки «Козацька Рада» з найбільшими розмірами по вісях 15х20 мм. залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 /т.1 а.с. 86-99/.

Даний доказ підтверджує факт перебування ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , контактування обвинуваченого з віконною рамою, що свідчить про те, що ОСОБА_6 проник до квартири через вікно, попередньо відчинивши це вікно за допомогою спеціально пристосованих предметів. Також підтверджується, що ОСОБА_6 сховав пляшку алкогольного напою в спортивну сумку з метою подальшого заволодіння майном потерпілого.

В ході затримання ОСОБА_6 по АДРЕСА_6 у нього були вилучені кросівки чорного кольору з білою підошвою, які в подальшому були направлені на експертизу /т.1 а.с. 127 -133/. Даний протокол затримання підтверджує показання свідка ОСОБА_9 в тій частині, що обвинувачений був взутий у кросівки з білою підошвою. При цьому свідок вказував, що обвинувачений побіг в бік вул. Симферопольської. Таким чином, даний доказ підтверджує обставини втечі обвинуваченого з місця вчинення злочину в бік вул. Симферопольської, де він був зупинений працівниками поліції та якого в подальшому впізнав працівник поліції.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/4791 ТР від 09.02.2021 р. слід низу взуття найбільшими розмірами 285х105 мм, вилучений в ході ОМП, залишений наданим на дослідження взуттям на праву ногу. Слід низу взуття найбільшими розмірами 175х87 мм наданий на фотозображенні відповідає за малюнком, формою та взаєморозташуванням елементів підошовної поверхні низу наданого на дослідження взуття. /т.1 а.с . 105-114/. Даний доказ об`єктивно підтверджує, що вилучені в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 сліди взуття належать обвинуваченому ОСОБА_6 , що свідчить про те, що ОСОБА_6 перебував в даній квартирі 26.01.2021 р.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/4683-ТР від 04.02.21 - в наданих на дослідження слідах структури матеріалу з віконної рами та на металевій ємності для чаю в квартирі АДРЕСА_2 відобразились характеристики слідоутворюючого об`єкта, такі як форма, розміри, відстань між елементами, їх розташування та взаєморозташування. Ці сліди структури матеріалу залишені слідоутворюючими об`єктами, які відносяться до однієї групи. В дослідницькій частині висновку зазначено, що при порівнянні наданих на дослідження двох слідів із зображенням зразків засобу захисту рук та слідів, які вони залишають, наведеними у методичних рекомендаціях встановлено збіг за малюнком з зображенням окремих слідів, які залишені трикотажними рукавичками з захисним ПВХ покриттям /т1 а.с. 123-126/. Даний доказ підтверджує, що після відчинення вікна квартири, обвинувачений разом з іншою особою, здійснювали пошук речей в квартирі, про що також свідчать сліди, залишені на речах в квартирі.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 398/21 від 03.02.2021 р. ринкова вартість належного потерпілому ОСОБА_8 майна становить: годинник Apple watch 4 -7209 грн. 30 коп., чоловічий спортивний костюм Calvin Klein -1960 грн. 00 коп., чоловічі джинси Calvin Klein -1092 грн. 00 коп., чоловічий ремінь Calvin Klein -280 грн. 00 коп., чоловіча куртка Calvin Klein -1896 грн. 30 коп., сумка зі шкірозамінника Calvin Klein, - 630 грн. 00 коп., чоловіче взуття Calvin Klein, - 210 грн. 00 коп., сумку блакитного кольору Adidas «Збірна України», - 605 грн. 50 коп /т.1 а.с. 140-143/.
Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому судом врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Обговорюючи позицію обвинуваченого про непричетність до інкримінованого злочину та позицію сторони захисту про відсутність належних доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, суд ураховує, що зазначена позиція сторони захисту спростовується вищезазначеними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 безпосередньо візуально спостерігав, як обвинувачений ОСОБА_6 разом із іншою особою покидали приміщення належної потерпілому квартири через вікно. В подальшому за орієнтуванням цього свідка працівники патрульної поліції, зокрема свідок ОСОБА_10 , затримали неподалік місця злочину обвинуваченого, який намагався втекти. При цьому обвинувачений був в кросівках з підошвою білого кольору. В квартирі в ході огляду були вилучені сліди взуття, які, як було встановлено експертним дослідженням, належать обвинуваченому. Крім того, на місці події були вилучені сліди папілярних візерунків, які також, як встановлено висновком експертизи, належать обвинуваченому. Всі ці докази, як окремо, так і в сукупності підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_11 намагався здійснити викрадення належного потерпілому майна з квартири, але з причин, що не залежали від його волі, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця. Таким чином, спростовується версія сторони захисту про відсутність належних доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.

Що стосується позиції обвинуваченого, який стверджував, що працівники поліції штучно створили докази для доведення його вини у скоєнні крадіжки з квартири, куди він не заходив, суд вважає цю позицію неналежною, оскільки крім доказів, які вилучені в квартирі потерпілого та які прямо вказують на перебування обвинуваченого в цій квартирі, наявні показання свідків, зокрема очевидця події ОСОБА_9 , який на близькій відстані приблизно 15 м. спостерігав як обвинувачений ОСОБА_6 разом із іншою особою через вікно покидали приміщення квартири. В судовому засіданні цей свідок також впізнав обвинуваченого як особу, яку він чітко спостерігав 26.01.2021 р. біля буд. АДРЕСА_3 та який вистрибував з вікна квартири на першому поверсі цього будинку. Крім того, свідок ОСОБА_9 запам`ятав одяг, в який був одягнений обвинувачений та взуття, в які він був взутий, що дозволило працівникам патрульної поліції оперативно відшукати обвинуваченого. Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що працівники поліції спочатку відвели його до квартири, а потім посадили в патрульний автомобіль, дана позиція не підтверджена належними доказами та спростовується показаннями свідків - працівників поліції. Також суд ураховує, що посилаючись на штучне створення працівниками поліції доказів, які викривають обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, останній та його захисники в передбаченому законом порядку не звертались із заявами до правоохоронних органів на дії працівників поліції про скоєння посадових злочинів. При цьому під час затримання в присутності захисника обвинувачений такі обставини не повідомляв слідчого.

А в цілому, на думку суду, позиція сторони захисту щодо необхідності визнання неналежними доказами усіх наданих прокурором доказів по справі ґрунтується на суб`єктивній оцінці цих доказів, яка в певній частині суперечить об`єктивному аналізу, викладеному вище щодо сукупності досліджених доказів, а також прийнятих висновків на підставі зазначеного аналізу, а позицію обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованого злочину суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєний злочин в повному обсязі.
Що стосується клопотання захисника від 19.11.2021 р. про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для задоволення цього клопотання, оскільки останнє слово є персоніфікованим етапом судового провадження і полягає в особистому зверненні обвинуваченого до суду. При цьому зміст останнього слова обвинуваченого свідчить про те, що обвинувачений не змінив раніше узгодженої із захисником позиції, а суть звернення не потребувало відновлення судового слідства. А тому виступ обвинуваченого з останнім словом у відсутність захисника, який виступив в судових дебатах на користь обвинуваченого, не свідчить про порушення права обвинуваченого на захист. Зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.10.2020 р. у справі № 332/2462/14-к.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.
Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір шкоди, заподіяної злочином, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з 26.01.2021 р.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 7518 / сім тисяч п`ятсот вісімнадцять/ гривень 70 копійок на користь держави.

Речові докази:
-три сліди низу підошви взуття та три сліда папілярних візерунків зберігати в матеріалах кримінального провадження.
-одна пара взуття (кросівки), що зберігається в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м .Києві за квитанцією № 006906 від 10.02.2021 р. повернути обвинуваченому ОСОБА_6
-годинник Apple watch 4, чоловічий спортивний костюм Calvin Klein, чоловічі джинси Calvin Klein, чоловічий ремінь Calvin Klein, чоловіча куртка Calvin Klein, сумка зі шкірозамінника Calvin Klein, чоловіче взуття Calvin Klein, сумку блакитного кольору Adidas «Збірна України», одну пляшку спиртного напою об`ємом 0,5л., коньяку «Старі Кахети» та одну пляшку спиртного напою об`ємом 0,5л., горілку «Козацька Рада» - залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1