Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9948/21
Провадження № 1-о/644/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

перевірив заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року, залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України від 22 червня 2004 року, -

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року, за яким його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України та засуджено до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 червня 2004 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року залишено без змін.

Заява ОСОБА_4 обґрунтована тим, що Конституційним Судом України у рішенні № 6-р (ІІ)2021 від 16 вересня 2021 року визнано неконституційними деяких положень ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України. Отже вирок в частині призначеного покарання є порушенням позитивних зобов`язань Держави не може перевищувати 15 років. Призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі без подальшої можливості звільнення не відповідає Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд за нововиявленими або виключними обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

З огляду на норми ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, і таким чином, суд вважає, що таке формулювання дає повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження. Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 лютого 2020 року (провадження № 51-1836км19, справа №522/14170/18).

Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов таких висновків.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу, установлення неконституційності окремих положень закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови застосування судом відповідних приписів при вирішенні конкретної справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021 визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України, в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі. Цим же Рішенням зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 КК, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Таке Рішення Конституційний Суд України постановив з метою реалізації статей 3, 23, 28 Конституції України та приведення Кодексу у відповідність до Конституції України та зазначив, що обов`язком Верховної Ради України є законодавчо забезпечити реалістичну перспективу звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, від подальшого відбування такого покарання шляхом унормування порядку заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.

Тому виконання вищевказаних приписів Конституційного Суду України має бути здійснено шляхом внесення Верховною Радою України змін до норм права, котрі регулюють питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид покарання, як довічне позбавлення волі.

Крім того, згідно з положеннями розділу VIII КПК України зазначені питання вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК України місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Така позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 05 жовтня 2021 року (провадження № 13-178зво21, справа №1-1/2004).

З огляду на викладене суд не має правових підстав для перегляду за виключними обставинами оспорюваного судового рішення.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 необхідно відмовити, а заяву - повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року.

Заяву повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий - суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3