ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2611/21 Справа № 203/2631/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000180 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, українця, маючого середньо - технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього ст. 76 КК України обов`язки.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 08.04.2021 року, приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, під впливом раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що поширена ним інформація помилкова і розуміючи, що подібне повідомлення викликає обстановку страху і паніки у населення, а також, порушує громадську безпеку, за допомогою свого мобільного телефону чорного кольору марки «Хіоmі» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_2 , здійснив дзвінок на телефон спец. лінії «102» Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та надав оператору завідомо неправдиве повідомлення про замінювання Залізничного вокзалу «Дніпро-Головний», що загрожує загибеллю людей чи настанням інших тяжких наслідків, при цьому усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та достовірно знав, що вказане повідомлення є завідомо неправдивим та не відповідає дійсності.
Негайно після надходження повідомлення про загрозу безпеки громадян у приміщенні та прилеглій території Залізничного вокзалу «Дніпро-Головний» за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, а також, загрозу знищення та пошкодження об`єктів власності, з метою проведення оперативно-рятувальних і пошукових заходів були задіяні співробітники вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області, а також СОГ ВП №12 ГУНП в Дніпропетровській області.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху , що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

В апеляції:
- прокурор просить вирок скасувати в частині незастосування спеціальної конфіскації та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави - мобільний телефон марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 .
В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор, не заперечуючи встановлених судом обставин вчинення злочину, доведеність вини обвинуваченого, правильність правової кваліфікації його дій, і розмір і вид призначеного покарання, вказує на те, що судом, в порушення вимог закону, не зважаючи, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, безпідставно не застосовані положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України до знаряддя вчинення цього злочину - мобільного телефону марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 .

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в задоволенні її вимог, перевіривши та проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі і визначений судом розмір і вид покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора про незастосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом спеціальної конфіскації до речового доказу, як предмету злочину, є слушними і обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, за вироком суду, речовий доказ: мобільний телефон марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору ВФ Україна з абонентським номером НОМЕР_2 та сім-карта мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , повернуто володільцю-обвинуваченому ОСОБА_6 .
Проте за обставинами, які встановлені судом першої інстанції, саме за допомогою вказаного мобільного телефону ч марки «Хіоmі» з абонентським номером НОМЕР_2 , обвинувачений ОСОБА_6 здійснив дзвінок на телефон спец. лінії «102» Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та надав оператору завідомо неправдиве повідомлення про замінювання Залізничного вокзалу «Дніпро-Головний», що загрожує загибеллю людей чи настанням інших тяжких наслідків.
Отже зазначений телефон, який належить обвинуваченому, останній використав як засіб вчинення ним інкримінованого йому умисного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 259 КК України, тобто знав про незаконне його використання ним.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 259 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.
За змістом ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, зокрема, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За приписами п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. У разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував зазначених обставин і вимог закону та помилково повернув вказаний вище телефон обвинуваченому, замість застосування до даного речового доказу ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, що згідно пункту 4 частини 1 статті 409 та пункту 1 частини 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, у тому числі і в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого.

За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку в частині вирішення долі речового доказу та ухвалити свій вирок в цій частині і застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає в конфіскації у обвинуваченого ОСОБА_6 у власність держави - мобільного телефону чорного кольору марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 .

Щодо вимог прокурора про призначення покарання обвинуваченому, то в цій частині такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в апеляції прокурор просив скасувати вирок тільки в частині незастосування спеціальної конфіскації, а розмір і вид покарання, який просить прокурор є таким же який обвинуваченому визначив суд першої інстанції, а тому дублювання призначення покарання апеляційним судом, у даному випадку, не потребує.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок - скасуванню в частині вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 421 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 скасувати в частині вирішення долі речового доказу - мобільного телефону чорного кольору марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 .

Ухвалити свій вирок, яким на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави мобільний телефон чорного кольору марки «Хіоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім картка мобільного оператора ВФ Україна з абонентським номером НОМЕР_2 , та який зберігається на території Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4