Єдиний унікальний номер № 285/6162/21
Провадження № 1-кп/0285/970/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 285/6162/21 0000920) по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, мешканця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
23 липня 2019 року в другій половині дня ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 вирішив умисно, таємно, викрасти бувший у використанні мобільний телефон марки «Нuawei Y5 2018», який знаходився на стільці в спальній кімнаті вказаної квартири та належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються не поміченими, шляхом вільного доступу умисно, таємно викрав вище вказаний мобільний телефон марки «Нuawei Y5 2018», вартістю 1 618,33 грн., після чого з викраденим майном зник із місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 1 618,33 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) - ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.І ст.185 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Потерпіла ОСОБА_4 подала письмову заяву про те, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, неодружений, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання скарги не надходили, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального проступку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт. Перешкоди для призначення такого покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.
По даному кримінальному провадженню є судові витрати які підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити судом згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд. -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і обрати йому покарання за цим законом 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази: телефон марки «Нuawei Y5 2018»- залишити потерпілій ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в дохід держави в сумі 628 грн. 04 коп. за проведення судової експертизи.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду, через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1