Справа № 551/992/20
ВИРОК
Іменем України

19 листопада 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

його представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000018 від 05 серпня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

04 серпня 2020 року, близько 16 години 27 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , під час сварки з потерпілим ОСОБА_6 , що виникла внаслідок відмови обвинуваченого залишити територію зазначеного домогосподарства, останній схопив потерпілого за тулуб й повалив на землю.

Сівши зверху на потерпілого, ОСОБА_4 , тримаючи його вільну руку своєю рукою, умисно наніс не менше п`яти ударів рукою зжатою у кулак по голові. Зупинившись на мить, обвинувачений наніс ще три удари рукою зжатою в кулак по голові потерпілого, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку; синців, що розташовані навкруг лівого ока, в лівій скроневій ділянці; садна, що розташовані на лобі зправа / 3 /, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені, інкримінованого йому, правопорушення визнав частково та суду пояснив, що на прохання товариша ОСОБА_8 прийшли на територію домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , де на прохання останнього збирали ягоди.

Через деякий час прийшла ОСОБА_9 , яка висловила своє невдоволення з приводу того, що вони збирають ягодина території, належного їй, господарства.

Коли конфлікт з ОСОБА_9 був вичерпаний, до них підійшов син останньої, - ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та висловлювався в їх адресу ненормативною лексикою.

Помітивши, як ОСОБА_6 наближається в його напрямку, тримаючи руки зжатими у кулак, повалив його на землю та наніс йому удари правою рукою по голові. При цьому, мати потерпілого - ОСОБА_9 наносила йому удари по спині кулаками та дерев`яною палицею.

Після того, як потерпілий взяв палицю та почав рухатись у його напрямку, залишив територію домогосподарства.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити у повному обсязі.

При цьому, просив суд суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 акцентував увагу суду на тому, що його підзахисний діяв виключно в межах перевищення меж необхідної оборони, оскільки нанесення потерпілому тілесних ушкоджень було викликано неправомірними діями останнього, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, незважаючи на визнання обвинуваченим цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, вказував на те, що додані до нього фіскальні чеки не містять в собі інформації про те, що саме потерпілий придбавав у аптеці відповідні ліки та посилання на медичне призначення саме таких ліків.

У разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, просив при призначені покарання врахувати його особу.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 04 серпня 2020 року, в після обідній час, повертаючись до дому, помітив, що на території домогосподарства нині померлого брата, що по АДРЕСА_2 , перебувають невідомі особи, про що повідомив матері.

Через деякий час прийшов до зазначеного домогосподарства, де також знаходились мати ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_4 й ОСОБА_8 .

У результаті словесної перепалки з ОСОБА_4 , що була викликана його неправомірним перебуванням на території домогосподарства покійного брата та супроводжувалася ненормативною лексикою, останній перекинув його через себе, в результаті чого він впав на землю. Сівши на нього зверху, обвинувачений наніс йому не менше п`яти ударів рукою зжатою в кулак по голові. При цьому, мати кричала в адресу обвинуваченого та намагалася останнього зіштовхнути.

Після того, як обвинувачений покинув територію домогосподарства, він викликав працівників поліції та звернувся до медичного закладу за невідкладною допомогою. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, знаходився на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим були витрачені кошти на придбання ліків та проїзд до медичних закладів у загальному розмірі 5 534 грн. 75 коп.

З огляду на наведене, просив суд прийняти у справі справедливе рішення та стягнути з ОСОБА_4 на його користь не тільки матеріальну шкоду, а й моральну, у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_10 просив позов потерпілого задовольнити в повній мірі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 04 серпня 2020 року, в після обідній час, повернувшись до дому, син ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, повідомив, що на території домогосподарства її нині покійного сина та відповідно його брата, що по АДРЕСА_2 , перебувають сторонні особи.

Прийшовши на територію зазначеного домогосподарства, на дворищі за житловим будинком спочатку помітила обвинуваченого, а потім ОСОБА_8 сина колишньої невістки. На її зауваження, останні не реагували, лише глузували з неї.

Коли прийшов ОСОБА_6 , між ним та обвинуваченим виникла сварка, під час якої останній звалив потерпілого на землю та сівши з верху, наніс неменше 5 7 ударів кулаком по голові.

При цьому, намагалася зіштовхнути обвинуваченого з потерплого. ОСОБА_8 під час цих подій активних дій не чинив.

Після того, як потерпілий підвівся та схватив палицю, обвинувачений залишив територію дворища.

Про вказані події потерпілий повідомив працівників поліції.

Свідок обвинувачення ОСОБА_8 вказав на те, що саме за його проханням обвинувачений ОСОБА_4 перебував на території домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , де він колись проживав разом з матір`ю та родиною.

На територію дворища спочатку прийшла ОСОБА_9 , яка висловлювала своє невдоволення їхньому перебуванню, потім прийшов потерпілий ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та висловлювався в їх адресу ненормативною лексикою.

Коли потерпілий намагався нанести обвинуваченому удар, останній схопив його, та кинув на землю, де наніс декілька ударів кулаком по обличчю. В цей час, ОСОБА_9 наносила удари палицею по сині обвинуваченого.

Після чого, обвинувачений залишив територію домогосподарства.

Про причетність ОСОБА_4 до спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вказують й інші перевірені у судовому засіданні належні й допустимі докази у їх сукупності та взаємозв`язку:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000018 від 05 серпня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до якого 05 серпня 2020 року в черговій частині Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області зареєстровано повідомлення від ОСОБА_6 про те, що 04 серпня 2020 року , о 16 год. 27 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження / а.с .123 /

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04 серпня 2020 року, відповідно до яких 04 серпня 2020 року, близько 16 години за адресою: АДРЕСА_2 йому були спричинені тілесні ушкодження, очевидцем чого була ОСОБА_9 / а. с. 124 /;

- висновком експерта № 289 від 05 серпня 2020 року, згідно якого судовий експерт, з урахуванням медичної документації, історії хвороби № 4354/441 Миргородської ЦРЛ, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, синців, що розташовані навкруг лівого ока, в лівій скроневій ділянці; садна, що розташовані на лобі зправа / 3 /, які могли утворитися не менше від п`яти точок прикладення сили твердих тупих предметів,якими також могли бути удари руками та ногами, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним під експертним і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, як спричинивші короткочасний розлад здоровя.

З описової частини висновку експерта слідує, що 04 серпня 2020 року, близько 16 години, на подвірї покійного брата, що у с. Великий Первіз Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_11 наніс декілька ударів кулаком по голові й обличчю. Свідомість не втрачав.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, так як останній 04 серпня 2020 року, близько 16 год. 27 хв., перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше восьми ударів рукою зжатою в кулак по голові, спричинивши йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Між тим, позиція сторони захисту під час судового слідства зводилася до того, що обвинувачений ОСОБА_4 намагався захистити себе від посягань потерпілого, який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, намагався здійснити на нього напад, у зв`язку з чим, в його діях наявна необхідна оборона.

Дослідивши безпосередньо всі надані докази, суд приходить до висновку про неспроможність такої версії та доведення в повному обсязі вини ОСОБА_4 саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , оскільки сукупність досліджених доказів дає підстави зробити лише такі висновки.

Враховуючи характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, спосіб нанесення тілесних ушкоджень, кількість і локалізацію тілесних ушкоджень, які завдані потерпілому, а також поведінку обвинуваченого, який після нанесення ударів залишив місце події,- усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_4 мав умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд врахує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України класифікується як проступок, дані про його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, позицію обвинуваченого під час судового слідства, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень статтей 69 і 75 КК України, а вважає за доцільне призначити йому покарання у межах санкції інкримінованої йому статті.

З огляду на наведене, даних про особу обвинуваченого, який раніше кримінальної відповідальності не притягувався / а.с. 130 /, має молодий вік, посередньо характеризується за місцем проживання / а. с. 128 /, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває / а. с. 129 /, є працездатним, не являється особою з інвалідністю І чи ІІ групи, суд приходить до висновку про призначення йому покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в майбутньому.

Вирішуючи питання, заявленого потерпілим ОСОБА_6 , цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час підготовчого провадження потерпілим ОСОБА_6 до суду був поданий цивільний позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. 00 коп. / а. с. 13 25 / та матеріальної шкоди в розмірі 5 534 грн. 75 коп. / а. с. 26-45 /.

При цьому, свої моральні страждання потерпілий обґрунтував тим, що переніс сильний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обуренням, приниженням гідності, тривоги, страху за своє життя.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат / їх тривалості, можливості відновлення тощо / та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31 березня1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат / їх тривалості, можливості відновлення тощо/ та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що від протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий зазнав моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних стражданнях.

Враховуючи викладене, виходячи із характеру вчиненого злочину, майнового стану обвинуваченого, який немає постійного джерела доходу, та реальні можливості відшкодування завданої шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

При цьому, у судовому засіданні обвинувачений цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 534 грн. 75 коп. визнав у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

За правилами ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З урахуванням поданих обвинуваченим доказів на підтвердження завданої злочином матеріальної шкоди, зокрема фіскальних чеків на придбання ліків / а. с. 35-43 /, суд, незважаючи на повне визнання обвинуваченим в цій частині позовних вимог, приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в цій частині та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 5 323 грн. 67 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та не вбачає підстав для стягнення 211 грн. 08 коп. витрат на проїзд, оскільки вказані витрати, окрім фіскальних чеків, будь якими іншими доказами не підтверджені.

Речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 / ста п`ятдесяти / годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 5 323 грн. 67 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволені іншої частини цивільного позову ОСОБА_6 , - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: