справа №642/6079/18
провадження 1кп/642/220/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого - ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14 , представників потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вельськ, Архангельської області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч. 2 ст. 365 КК України, -
в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_13 , якого наказом начальника ГУ НП в Харківській області №522 о/с від 07.12.2016 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, в тому що будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою з владними повноваженнями, виконуючи свої професійні обов`язки, діяв у порушення вимог ст.ст. 28, 29 Конституції України, ст.18 Закону України «Про національну поліцію» та функціональних обов`язків, а саме перевищив службові повноваження, що супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Так, 06.04.2017 близько 22.30 год. старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 , знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, прибувши у вищезазначений час до приміщення адміністративної будівлі Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Маліновського, 1, перебуваючи у приміщенні вищевказаної адміністративної будівлі та перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, з єдиним наміром незаконного позбавлення волі громадянина України ОСОБА_14 , яке супровіржувалось безпідставним фізичним та психологічним насильством, застосуванням спеціальних засобів «кайданок» (ручних браслетів) та болісних і таких, що ображають особисту гідність ОСОБА_14 діями, утримував останнього у приміщенні свого кабінету № 14, та у коридорі поряд із вищевказаним кабінетом, який знаходиться в ізольованому кодовими дверима приміщенні секторі карного розшуку, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, приблизно з 22-30 год 06.04.2017 до 21-00 год. 07.04.2017. чим незаконно позбавив волі у вищевказаний період ОСОБА_14 .
У зв`язку із цим, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України перевищенні службових повноважень, яке супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_13 , якого наказом начальника ГУ НП в Харківській області №522 о/с від 07.12.2016 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, обвинувачується в тому, що він будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою з владними повноваженнями, виконуючи свої професійні обов`язки, діяв у порушення вимог ст.ст. 28, 29 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» та функціональних обов`язків, вимагав передачу йому чужого майна будучи службовою особою з використанням свого службового становища.
Так, 06.04.2017 близько 22.30 год. старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 , знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, прибувши у вищезазначений час за адресою: АДРЕСА_2 , де вимагав від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США за не притягнення її батька - ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.2 ст. 121 КК України.
В подальшому, 07.04.2017 продовжуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_13 , знаходячись в районі розташування адміністративної будівлі Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, яка розташована за адресою: м, Харків, вул. Маліновського, 1, починаючи приблизно з 07.30 год. по 15.00 год. систематично, шляхом особистих зустрічей та телефонних дзвінків вимагав від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США за не притягнення її батька - ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.2 ст. 121 КК України.
У зв`язку з чим, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України - вимагання передачі чужого майна вчинене службовою особою з використанням свого службового становища.
Під час розгляду кримінального провадження по суті судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, безпосередності, диспозитивності, оскільки судом досліджені всі докази, надані сторонами.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.365, ч. 2 ст. 189 КК України відповідно до обвинувального акту згідно вимог ч.1 ст. 337 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 189 КК УКраїни, не визнав, цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 не визнав, та суду пояснив, що 06.04.2017 року він знаходився у м. Харкові з майбутньою своєю дружиною. Приблизно о 22 годині йому подзвонили з чергової частини та повідомили що була бійка та один чоловік помер. Він відправився на місце. Скорбач ОСОБА_18 йому подзвонила та сказала, що це її батько. Приїхавши на місце він побачив швидку, та патрульну машини. Також він побачив на той час незнайомого чоловіка, який сидів з кайданками за спиною. Також на місці був труп чоловіка. Дочекавшись старших по службі, ОСОБА_19 повідомив, що він відвезе дружину та приїде до районного відділення. Також він бачив ОСОБА_18 . Він підійшов до ОСОБА_18 привітатися, та сказати щоб та не переймалася. Вона на той час була вагітна. ОСОБА_19 із нею підтримував приятельські відносини. У районному відділенні, коли він приїхав, там вже був ОСОБА_20 , який сидів біля чергової частини. ОСОБА_19 попрохав зняти кайданки чергового, та відвів ОСОБА_20 до свого кабінету для встановлення даних особи. Перевіряв по базі ОСОБА_21 . В цей час ОСОБА_20 намагався пояснити про події, що він був у стані алкогольного сп`яніння. В цей час у кабінеті вони були вдвох, приблизно після 22 години ближче до 23 години. Через деякий час вони спустилися до чергової частини, та ОСОБА_20 сів біля чергового. ОСОБА_19 віддав довідку з ОСОБА_21 . Потім слідчий зателефонував ОСОБА_19 та повідомив про необхідність відвезти ОСОБА_20 на вул. Шевченко для освідування на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_19 взяв у слідчого постанову, та разом із ОСОБА_20 поїхали на експертизу. Скорбач надав добровільну згоду на проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Спецзасоби до ОСОБА_22 не застосовував. На ОСОБА_23 у відділенні він представився, надав постанову слідчого. Скорбач проходив тестування. Після ОСОБА_19 підписував Акт обстеження. Після вони разом із ОСОБА_20 приїхали до відділення, ОСОБА_19 залишив ОСОБА_20 біля чергового, щоб він чекав слідчого, а він поїхав додому. Також ОСОБА_19 пояснив, що після того як він перевірив особистість ОСОБА_20 , він також виїзжав на місцевість де сталась подія, та оглядав чи є камери зовнішнього спостереження. Крім того, слідчий наказав йому поїхати додому ОСОБА_20 та взяти його особисті речі щоб переодягнутися. ОСОБА_19 подзвонив ОСОБА_24 та сказав щоб вона дала речі для батька. ОСОБА_18 потім вийшла на вул. Новий Бут біля Кісета, була разом із чоловіком, віддала пакет з речами.
ОСОБА_25 пояснив, що після того як він привіз ОСОБА_20 з вул. Шевченка, та поїхав додому, більше з дому не виходив. Зранку на наступний день, він приїхав на роботу приблизно о 10 годині, може в 9-30 год., точний час не пам`ятає. Після 11 години ОСОБА_26 (слідчий) звернулася до нього щоб відвести ОСОБА_20 на медичне обстеження на вул. Дмитрівську. Він його відвів. Скорбач тоді казав що у нього сліди від кайданок які йому одягали патрульні на місці події.
На вул ОСОБА_27 та назад до РВ ОСОБА_19 разом із ОСОБА_20 ходили пішки. Спецзасоби не застосовувались. Після повернення до РВ ОСОБА_25 передав ОСОБА_20 слідчому відділу та вони вже ним займалися. Більше він ОСОБА_20 не бачив.
До того як йому вручили повідомлення про підозру, десь за два місяці, ОСОБА_19 розмовляв з ОСОБА_18 , та на її запитання щодо долі батька повідомляв їй що не є процесуальною особою та не впливає ні на слідчого ні на прокурора. Вважає, що можливо вона на це образилась.
Відповідаючи на запитання ОСОБА_25 , крім того, вказав, що йому невідомо звідки у ОСОБА_28 його номер телефону. Кайданки які були на ОСОБА_20 у його присутності знімали саме патрульні. Коли ОСОБА_20 доставили до відділення поліції його записували до журналу.
ОСОБА_25 стверджував, що він ОСОБА_20 не затримував, та протокол про затримання не підписував. На той час він займав посаду старшого оперативника. Розкриття по «гарячим слідам» це входить до його функціональних обов`язків. Він не проводив оперативно-розшукові заходи, а опрацьовував прилеглу територію. Коли ОСОБА_19 спустився до чергового із ОСОБА_20 , то він був без кайданок. Скорбача посадив біля чергового та сказав чекати слідчого. Він був без кайданок. Місце біля чергового не зачинено, двері були відкриті. ОСОБА_19 поїхав подивитись камери та був відсутній приблизно час. Коли приїхав, то не цікавився у ОСОБА_20 чи бачив він слідчого. Слідчий повинна була роз`яснювати права. В присутності слідчого ОСОБА_20 знайомився із постановою. Після обстеження на стан алкогольного сп`яніння він привіз ОСОБА_20 до РВ, щоб слідчий робив свою роботу.
Після допиту ОСОБА_19 стало відомо, що ОСОБА_20 ночував у РВ, але на другому поверсі ОСОБА_20 не було.
Два розшукувача заступають на роботу о 8-30 год. ОСОБА_29 заходив на етаж та включав світло.
ОСОБА_19 наполягав, що кайданки ОСОБА_20 він не одягав, кошти ні у кого не вимагав. Йому кошти не від кого не передавались. Документи після привезення ОСОБА_20 з ОСОБА_23 він передав слідчому. Він особисто ОСОБА_20 не затримував, та за своїми функціоанльними обов`язками не вправі вирішувати коли можно залишати відділення після затримання на місці злочину.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_25 раніше йому знайомим не був. 06.04.2017 року він ввечері повертався з роботи та зустрів ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Зайшли до ОСОБА_32 , і там був ОСОБА_33 . Він часто заходив. ОСОБА_34 запросила на вечерю. ОСОБА_33 був п`яний та ОСОБА_34 його вигнала. Після цього ОСОБА_20 ще десь пів години побув у неї та пішов додому. Коли проходив біля будинку Холодногірська 150, у нього сталася сутичка із ОСОБА_35 . Сусідка викликала поліцію. Скорбача затримали, надягли кайданки та посадили у машину. У РВ він зустрів оперативника ОСОБА_19 , після чого його завели до кабінету. Також його возили на експертизу. Після привезли до відділення поліції, та пристебнули до лавочки кайданками, де він пробув до ранку. Зранку прибув слідчий та пішов процес розслідування. Із ОСОБА_19 у нього розмов не було. Та обмежень з його сторони також не було.
Відповідаючи на запитання ОСОБА_14 додав, що доставили його до Холодногірського РВ приблизно о 21-22 годині. Доставляли патрульна поліція. Він знаходився на другому поверсі по коридору справа. На двері була табличка «група по особливо-тяжким злочинам», прізвищ не було. У кабінеті три столи, диван для відпочинку. Там були люди два хлопця. В обличчя не пам`ятає. ОСОБА_19 заводив до кабінету від чергового. Скорбач зняв всі речі, віддав барсетку, два телефони, ключі від квартири. На експертизу в район вул. Шевченко його вивозили того ж дня, на червоній машині «восьма або дев`ята модель». Протягом години повернулися до РВ. Вважає, що ОСОБА_19 наказав пристебнути його до лавочки. Цілу ніч ОСОБА_20 провів у районному відділенні. Вранці його хтось відстебнув, але не ОСОБА_19 . ОСОБА_19 прийшов пізніше. Та задавав йому питання « ОСОБА_36 отримати другу освіту?». Слідча ОСОБА_37 прийшла та «пішов слідчий процес». Один із працівників знімав відбитки пальців. Разом із ОСОБА_19 він ходив на медичний огляд на ОСОБА_27 . Лікар його оглядав. Там забрали висновок. 07.04.2017 приблизно о 12 годині наряд охорони відвозив його до 4-ї лікарні невідкладної допомоги, та відвезли на ІВС. Добу він був у районному відділенні. Один документ підписав на захисника.
При затриманні його пристебнули кайданками дівчина-поліцейська. Документи забрали на місці події. Він подзвонив брату. Йому надавали можливість спілкуватися з родичами.
На місці події він бачив ОСОБА_19 . Потім ОСОБА_19 його зустрів біля дверей райвідділку. Скорбач був у кайданках доки його не завели до кабінету. ОСОБА_19 знімав кайданки. У кабінеті було 3-4 співробітника райвідділку. Патрульні до кабінету не заходили. В обличчя він всіх пам`ятає, але прізвищ ні. У нього забрали барсетку, 2 телефони, ключі, карточки, шкіряну куртку, чорні джинси, туфлі.
Потім привезли речі щоб переодягнутися светр, спортивні штани, туфлі, їжу. Коли ОСОБА_19 вивозив його на експертизу він не був пристебнутий кайданками. Кайданки у РВ йому одягав черговий. По команді. ОСОБА_19 завів його та дав команду «Пристебнути». В службовий кабінет його заводив інший співробітник. О 7-й годині ранку черговий йому відстебнув кайданки та завів до кабінету. ОСОБА_19 прийшов пізніше та зайшов до слідчого.
Інших 3-х співробітників, які перебували у кабінеті він не може описати. Скорбач вказав, що він не скандалив, не ругався, та заявив що не буде перешкоджати слідству. Затримали так затримали.
Зі сторони ОСОБА_19 психичного тиску не здійснювалось. Пропозицій зі сторони ОСОБА_19 йому не надходило.
Вищенаведені показання в суді потерпілого не підтверджують причетність ОСОБА_13 до перевищення влади, яке супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діям за відсутності ознак катування відносно ОСОБА_14 .
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення свідки пояснили:
--Свідок ОСОБА_38 , інспектор Управління Патрульної поліції, у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 раніше були йому не знайомі. Зазначив, що мало, що пам`ятає. Ситуація була в АДРЕСА_3 , куди він з напарником та дівчиною патрульними прибули за викликом. У людей виник конфлікт, який перейшов у бійку, коли вони під`їхали на місце події, один чоловік стояв, інший лежав на землі. Зазначив, що слідчого викликав хтось із патрульних, вони доставили ОСОБА_14 до Холодногірського відділу поліції, для подальшого вирішення ситуації, кому передали не пам`ятає. На запитання захисника чи одягалися на ОСОБА_14 кайданки відповів, що не пам`ятає, але зазначив, що силою його ніхто не утримував.
- ОСОБА_39 , старший інспектор ГУНП в Харківській області, допитаний у якості свідка повідомив суду, що ОСОБА_13 раніше йому знайомий, працювали в одному відділі поліції, ОСОБА_14 раніше був йому не знайомий.
В той день перебував в складі чергового наряду у відділі поліції. Під час його чергування йому повідомили про вчинення злочину. Після повідомлення чергового ним було здійснено виїзд на місце події, по вул. Холодногірській, де патрульними поліцейськими був затриманий ОСОБА_14 , якого далі вони доставили до відділу поліції. Бачив кайданки на ОСОБА_14 , коли він сидів у патрульній машині, чи роз`яснювали патрульні поліцейські йому права не знає, та хто сказав доставити ОСОБА_14 до відділення поліції йому теж невідомо. Момент коли ОСОБА_14 було доставлено до відділу поліції не бачив, але надалі бачив його три рази. Коли знаходився у черговій частині бачив, як ОСОБА_13 контактував зі ОСОБА_14 , про що саме йому невідомо. Бачив через скло чергового, як ОСОБА_13 виходив зі ОСОБА_14 з відділу поліції, чи поверталися не знає. Бачив, що ОСОБА_40 спочатку стояв з патрульними біля чергової частини, а потім пішов зі ОСОБА_13 на другий поверх.
-Свідок ОСОБА_41 , у судовому засіданні пояснив, що зараз працює кінологом у ГУНП в Харківській області, раніше працював у патрульній поліції. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 раніше були йому не знайомі. Повідомив, що події відбувались наприкінці зими, на початку весни, точно не пам`ятає, надійшов виклик, що відбувалася бійка між двома чоловіками, приблизно о 8-9 вечора. Під`їхавши на виклик побачили двох чоловіків, один з них лежав на землі, без свідомості, вони з напарниками викликали швидку. До приїзду швидкої один чоловік знаходився весь час поруч з ними, другий лежав на землі без свідомості. Коли приїхала швидка допомога, чоловіка оглянули та констатували смерть. Після цього на місце події було викликано слідчу групу. Після її прибуття, патрульному екіпажу було повідомлено про необхідність доставити ОСОБА_14 до районного відділу поліції, вони посадили його до машини та доставили до відділу. Кайданки були на нього вдягнуті, хто одягав не пам`ятає. Коли ОСОБА_14 був доставлений до відділу поліції, кайданки з нього зняли, та передали його черговому, повідомивши за якою статтею вони його затримали, написали рапорти. ОСОБА_14 в цей час сидів на лавочці.
-Допитана у якості свідка ОСОБА_42 , старший слідчий Холодногірського відділу поліції в Харківській області, пояснила, що працює слідчим з вересня 2015 року. ОСОБА_13 , раніше їй знайомий, колега по роботі , ОСОБА_14 раніше не знала, став знайомий їй лише в рамках кримінального провадження.
Розповіла, що точної дати події не пам`ятає, ОСОБА_14 , побачила вперше тоді, коли було розпочате кримінальне провадження, а саме були внесені відомості до ЄРДР про вчинення злочину, вона отримала довідку про причини смерті потерпілого, і саме після цього до неї був доставлений ОСОБА_14 . Його привели після складання протоколу про затримання в порядку ст. 208 КПК України. Протокол про затримання був складений у вечірній час. Далі слідчим було проведено досудове розслідування, збирались усі необхідні докази, та обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 був направлений до суду.
-Свідок ОСОБА_43 , суду пояснив, що ОСОБА_13 раніше йому не знайомий, ОСОБА_14 є його рідним братом, стосунки добрі. Розповів, що подія трапилась 6 квітня 2017 року, ввечері йому подзвонив брат та сказав, що виник конфлікт, телефон забрала жінка поліцейській та сказала, що ваш брат затриманий і буде доставлений до Холодногірського відділу поліції. Він з дружиною взяли таксі та поїхали до відділення. Вони приїхали, та ОСОБА_14 привезли хвилин через 5, він був в брудному розірваному одязі та в кайданках, до брата його не пустили, сказали, що можна привезти речі та документи.
Поїхали додому, приїхав наступного ранку з донькою ОСОБА_14 . Стояли біля відділення поліції, десь через півгодини вийшов ОСОБА_13 , вони всі разом перейшли на інший бік дороги та почали розмовляти. ОСОБА_13 повідомив, що трапилась страшна подія, але ситуацію можна вирішити за 8 тисяч доларів. Потім ОСОБА_13 забрав речі, щоб передати їх ОСОБА_44 , та пішов. Донька ОСОБА_14 почала дзвонити знайомим, з метою зібрати всю суму грошей, ОСОБА_13 з періодичністю близько пів години дзвонив доньці та питав чи знайшла вона гроші, та казав, що на нього тиснуть і треба щось вирішувати. Доньку ОСОБА_14 заспокоювала слідча, казала, що все буде добре, ім`я не пам`ятає. При зустрічі ОСОБА_13 казав їм, що вночі виводив ОСОБА_14 з відділу поліції, брат розказував йому, що був прикутий кайданками до стільця.
-Свідок ОСОБА_17 , у судовому засідання надала пояснення, що ОСОБА_19 знайомий їй з 2012 року, перебували у приятельських відносинах, ОСОБА_14 її батько. Розповіла, що в день події, близько десятої години вечора з невідомого номеру їй подзвонив дядько та запитав чи знає вона що трапилось з батьком. Вона подзвонила ОСОБА_13 , щоб дізнатись чи дійсно така подія мала місце. Далі вона приїхала на місце події, побачила багато людей, поліцейську машину в якій в кайданках сидів її батько, на землі поруч лежав труп чоловіка.
Також на місці події вона побачила ОСОБА_13 , оскільки він був їй раніше знайомий, вона стала питати що трапилось, і як діяти далі. Працівники поліції до батька її не підпустили, поїхали, вслід за ними на червоному автомобілі поїхав ОСОБА_13 . Слідом поїхала вона на таксі до Холодногірського ВП. Коли вона під`їхала до відділення поліції, там вже був її дядько, батька після цього не бачила. Вона поїхала додому. Пізніше їй подзвонив ОСОБА_13 та сказав що потрібно поговорити. Вони домовились зустрітись через 15 хвилин на зупинці Новий Бут. На зустріч прийшла з чоловіком. ОСОБА_19 повідомив, що необхідно передати речі для батька. Далі вони зупинились біля їх з чоловіком будинку, чоловік піднявся за речами, вона залишилась розмовляти зі ОСОБА_13 , той повідомив їй, що сталося страшне та її батькові загрожує ув`язнення строком не менше ніж 15 років. Вона спитала, що їй робити. Він сказав що питання можна вирішити за 10 тисяч доларів. Потім вона віддала йому речі батька, і ОСОБА_13 поїхав, та сказав, що повезе її батька на експертизу. Наступного ранку вона зустрілась з дядьком біля відділу поліції, до них спустився ОСОБА_13 . Коли вона сказала, що в неї немає таких коштів, то він сказав що максимум що може зробити це за 8 тисяч, щоб її батьку загрожувало менш тяжке покарання. При цьому був присутнім її дядько. Гроші необхідно було не особисто ОСОБА_19 , а прокурору та іншим хто це питання вирішує. А передати необхідно було ОСОБА_19 . Він так казав що на нього тиснуть, треба щось рішати. Грошові кошти ОСОБА_19 у неї не вимагав, а це якби за послугу щоб допомогти та дії батька кваліфікували не за вбивство, за що загрожує покарання 15 років.
Вона подзвонила брату, була певна, що той шукає гроші. ОСОБА_13 дзвонив їй кожні півгодини та запитував чи шукає вона гроші. Коли вона дізналася, що брат знайшов захисника, на дзвінки ОСОБА_13 відповідати перестала. Після того, ОСОБА_19 прислав СМС щоб вона купила батьку води. Більше він їй не дзвонив. Наступного дня вона вже приїхала до ізолятора тимчасового утримання, вже з захисником, побачила, що батька ведуть на слідчий експеримент, в той час ОСОБА_13 , стояв та спілкувався з дітьми потерпілого. Їй відомо, що батько був пристебнутий до стільця кайданками у відділені поліції, та те, що ОСОБА_13 , возив її батька на освідування.
Жоден з вказаних свідків не вказав на ОСОБА_45 як на особу що вчиняла протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_14 .
Показання свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_17 в частині відомостей, що ОСОБА_14 провів ніч у Холодногірському ВП пристебнутим до лавочки кайданками, суд сприймає критично, та не приймає до уваги, оскільки дані свідки надали показання зі слів потерпілого ОСОБА_14 , очевидцями зазначених подій не були.
Аналізуючи показання свідків, суд вважає, що їх показання по своїй суті та змісту не доводять винуватість ОСОБА_13 у скоєнні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 365 КК України, а навпаки, виправдовують обвинуваченого, свідчать на користь позиції сторони захисту щодо його невинуватості. Жоден зі свідків не вказав на ОСОБА_13 як на особу, що здійснювала затримання ОСОБА_14 , що завдавала насильство ОСОБА_14 , застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
За клопотанням сторони обвинувачення на підтвердження наявності в діях ОСОБА_13 ознак вищезазначених кримінальних правопорушень, за обставин, вказаних у обвинувальному акті, в судовому засіданні досліджені наступні письмові докази:
- на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України з Департаменту внутрішньої безпеки Харківського управління НПУ надано наступні документи:
- лист-відповідь № 1384/119-25/02-2018 від 01.03.2018 року у якому повідомлено про реєстрацію дзвінків на спецлінію «102» 06.04.2017 о 20.55 год. повідомлення про те, що біля будинку № 150 по вул. Холодногірській у м. Харкові невідомий б`є чоловіка. Також 06.04.2017 о 21.55 год до служби «102» надійшло повідомлення лікаря БШМД № 802 про те, що біля будинку № 150 по вул. Холодногірській у м. Харкові по прибуттю швидкої допомоги гр. ОСОБА_49 помер, смерть настала в результаті травм, отриманих під час бійки. На місце направлявся екіпаж патрульної поліції № 0404 УПП м. Харків. Повідомлення зареєстровані в ЖЄО Холодногірського ВП за № 5634 від 06.04.2017;
- список особового складу, який у квітні 2017 року працював у Холодногірському ВП ГУНП в Харківській області, копії журналу відвідувачів та запрошених Холодногірського ВП за період з 06.04.2017 до 07.04.2017, добове зведення Холодногірського ВП за період з 06.04.2017 до 07.04.2017.
Так, у наданому списку наявна інформація в тому числі щодо старшого оперуповноваженого майора поліції ОСОБА_13 ..
З журналу відвідувачів та запрошених Холодногірського ВП за період з 06.04.2017 до 07.04.2017 вбачається, що доставлений до ОВС 06.04.2017 о 22-30 ОСОБА_14 . Вказано доставлений СОКОЛ -404. Залишив ОВС о 23-30 год. Зазначено претензій немає. Та підпис. Містяться два записи. У другому записі час відсутній. 07.04.2017 о 13-45 прибув ОСОБА_14 до СВ Дягілєва, по матеріалу. Час закінчення 15-30. (підпис відсутній).
-Також надано журнал розстановки нарядів в тому числі на 06.04.2017 року.
-Листом № 2685/41/14/02-2018 від 22.03.2018 Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області повідомив, що на місці подій, які відбулись 06.04.2017 близько 21-03 год. за адресою м. Харків, вул. Холодногірська, 150, були присутні співробітники управління, а саме інспектори ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_47 , та перелічено спецзасоби, які були видані. З цього листа також вбачається, що згідно рапортів інспекторів, лейтенантом поліції ОСОБА_52 до гр. ОСОБА_14 було застосовано поліцейський захід примусу у вигляді спеціального засобу кайданки БР-М 92 ВІ 154318 та доставлено до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області. Також проінформовано про неможливість надання відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції за 06.04.2017, оскільки на основі акту знищення відеоматеріалів від 19.06.2017 № 22-17, для запобігання переповнення носіїв інформації (жорстких дисків) боксів збереження відеоматеріалів, у зв`язку з технічною необхідністю данні відеозаписи було знищено.
Вказані диски було досліджено у судовому засіданні. На вказаних відеозаписах зафіксовано обставини прибуття патрульної поліції на місце події за адресою м. Харків, вул. Холодногірська, 150, де було виявлено ОСОБА_14 , та чоловіка, який лежав на землі без свідомості. Патруль прибув на місце о 20-40 год. 06.04.2017 року. Викликали швидку медичну допомогу. У подальшому патрульні намагалися надати першу медичну допомогу чоловіку, що лежав на землі. З цього відеозапису також видно як ОСОБА_14 дзвонив брату ОСОБА_53 о 21-33 год. та повідомив що сталося, після чого жінка-поліцейська взяла у нього телефон та повідомила що ОСОБА_14 затримано та він буде доставлений до Холодногірського ВП, та вказала що треба привезти йому речі та документи. О 21-34 год патрульним до ОСОБА_14 застосовано спецзасоби «кайданки» та його посадили до патрульної машини. О 22-15 год. ОСОБА_14 доставлено до Холодногірського ВП працівниками патрульної поліції , де його завели та біля чергового відразу зняли кайданки. Після чого патрульні разом із ОСОБА_14 знаходились біля чергового, патрульні складали документи. Після відеозапис зупинено.
З вищенаведених доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_14 було затримано працівниками патрульної поліції, саме працівниками патрульної поліції до ОСОБА_14 було застосовано спецзасоби «кайданки» та доставлено до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Малиновського, 1, де відразу після прибуття «кайданки» з ОСОБА_14 було знято.
Дані докази жодним чином не підтверджують, що затримання було здійснено обвинуваченим ОСОБА_13 , та не містять будь-яких відомостей на підтвердження обставин викладених у обвинувальному акті.
В подальшому йому було пред`явлено фотокопії на 5 аркушах працівників Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, які працювали у 2017 році, та ОСОБА_14 впізнав працівників ВП: ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , Яна ОСОБА_37 , як працівників Холодногірсього ВП, які вчиняли неправомірні заходи досудового розслідування.
-Під час допиту в ході досудового розслідування у якості свідка 30.03.2018 ОСОБА_17 повідомила про обставини спілкування із ОСОБА_61 06.04.2017-07.04.2017 року, та заявила, що останній вказав про необхідність надання 10 000 доларів США за не притягнення її батька до кримінальної відповідальності, та надала копії скріншотів з мобільного телефону;
В подальшому їй було пред`явлено фотокопії на 5 аркушах працівників Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, які працювали у квітні 2017 році, та ОСОБА_17 впізнала працівників ВП: ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , третя ОСОБА_62 , ОСОБА_60 , Яна ОСОБА_37 , як працівників Холодногірсього ВП, які вчиняли неправомірні заходи досудового розслідування до її батька ОСОБА_14
-Протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2018 року проведений за участю свідка ОСОБА_63 , в ході якого він повідомив, що зможе впізнати одного працівника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області на ім`я ОСОБА_54 , як працівника поліції, якому він передавав вранці 07.04.2017 року змінні речі та їжу для свого брата ОСОБА_14 , та із яким в подальшому, того ж дня він разом із ОСОБА_17 спілкувались полряд із адміністративною будівлею Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області щодо причин та підстав затримання ОСОБА_14 , та який неодноразово пропонував передати грошові кошти в сумі 8 000 доларів США за вирішення питання щодо зменшення покарання у суді ОСОБА_14 . Впізнати може вільно, а саме за наступними ознаками: приблизно 35-45 років, зріст приблизно 175-178 см, збитого складу, волосся коротке, руде, обличчя пам`ятає за загальними рисами, дефектів речі не помітив; шрамів та інших особливостей на відкритих ділянках тіла не бачив.
В подальшому йому було пред`явлено фотокопії на 5 аркушах працівників Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, які працювали у квітні 2017 році, та ОСОБА_63 впізнав працівника ВП: ОСОБА_58 .
Захисник ОСОБА_11 заявив клопотання про визнання протоколів пред`явлення особи для впізнання недопустимими внаслідок порушення вимог ст.ст.84, 86 КПК України щодо отримання доказів з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом.
А саме, зазначив, що дані протоколи в порушення вимог ст. 228 КПК, а саме частини 6 та 7 цієї статті. Так під час пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, в вищевказаних протоколах були порушенні вимоги ст.228 КПК, а саме на фотокартках були зображенні особи різної статі, мали різкі відмінності та мале внизу під кожною фотокарткою прізвище, тобто впізнати особу можливо якщо ти її ніколи не бачив тільки за прізвищем, що є грубим порушенням вимог ст. 228 КПК.
Суд вважає дане клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до приписів, встановлених у частинах 1, 2, 6, 7 ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. За необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
Проте в ході впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_46 , встановлений у ст. 228 КПК України порядок порушено.
Так, відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий та свідки зазначили, що можуть впізнати особу, по рисам обличчя, зовнішнього вигляду, віку, статі та інше.
Як вбачається із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, для проведення зазначеної слідчої дії - впізнання за фотознімками, дані фотознімки на 5 аркушах містять усіх працівників Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, під кожною фотокарткою в тому числі міститься напис прізвища працівника.
З наданих фотознімків вбачається, що особи на фотознімках мають різкі відмінності у зовнішності та віці.
Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_46 , суд не може покласти в основу вироку, оскільки вони отримані з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним законом, та є недопустимими доказами.
-Протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 11.06.2018 року проведені на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року, до інформації що знаходиться у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» по мобільному телефону НОМЕР_1 .
-Протокол огляду місця події від 14.06.2018 року проведений в період часу з 11-40 год. до 12-20 год. за участю потерпілого ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.06.2018 року, у приміщенні адміністративної будівлі Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою м. Харків, вул. Малиновського, 1. У протоколі описано розташування кабінетів у приміщенні, та зазначено, що під час проведення огляду місця події проведено слідчий експеримент.
-Протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2018 року проведеного в період часу з 11-55 год. до 12-11 год. за участю потерпілого ОСОБА_14 , в ході якого останній на місці показав та розповів про обставини перебування проти волі в період часу з 06.04.2017 по 07.04.2017 включно в приміщенні адміністративної будівлі Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою м. Харків, вул. Малиновського, 1, до якого додано диск з відеозаписом слідчої дії, який було досліджено у судовому засіданні.
Так, в ході проведеного слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_14 на місці розповів, що його 06.04.2017 року близько 22 год. було доставлено до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області патрульними поліції. Він в той час був в кайданках. У чергового на вході його записали в журналі, також біля чергового він зустрів двох оперативників ОСОБА_64 та ОСОБА_65 . Біля чергового йому зняли кайданки. Потім його повели на другий поверх у кабінет. У кабінеті ОСОБА_14 описав яка на той час була розстановка меблів, та показав місце де він сидів на стільці. Також розповів, що він у кабінеті зняв свій одяг та склав на стільці разом із іншими своїми речами. Вказав що йому привезли речі, щоб він переодягнувся. Також під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_14 показав лавку біля кабінету, куди його посадили після того, як приїхали з освідування. Сказав, що туди його привели ОСОБА_54 та черговий. До лавки його пристебнули кайданками. (хто саме не казав). Протягом ночі поряд із ним також була працівниця відділу поліції дівчина, яка дозволяла йому ходити до туалету. Зранку йому відстебнули кайданки та завели до кабінету. Йому ОСОБА_54 приніс їжу, яку передали родичі. Коли він спитав, де можна поїсти, йому показали на тумбочку, та сказали що ось тут можна. Далі ОСОБА_14 під час слідчого експерименту, показав, що його потім відвели до кабінету слідчого. Далі вже відбувались процесуальні дії, він також підписав заяву на захисника, який був залучений безоплатно. Ввечері його вже відвезли до ІВС.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано в порядку передбаченому ст. 225 КПК, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів, згідно зі ст. 95 КПК. При цьому показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.
Відповідно до рішення Об`єднаної палати легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження.
Зі змісту статті 85 КПК випливає, що належними є докази, які не тільки прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню і зазначені у статті 91 КПК, а й ті докази, які підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 99 КПК складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій за умови наявності в них відомостей, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, належать до документів, які є відповідно до частини 2 статті 84 КПК процесуальними джерелами доказів.
Показання потерпілого ОСОБА_14 , надані ним під час слідчого експерименту, не можуть бути взяті до уваги судом в якості беззаперечного доказу винуватості ОСОБА_13 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки вони не містять жодних відомостей про вчинення з боку ОСОБА_13 дій, які супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
-Згідно листа начальника СКЗ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області № 5256/119-64/0112/2018 від 05.04.2018 на запит надано інформацію щодо номерів мобільних телефонів, якими користуються ОСОБА_13 НОМЕР_2 ; ОСОБА_66 НОМЕР_3 ; ОСОБА_67 НОМЕР_4 ; ОСОБА_68 НОМЕР_5 .
-На виконання доручення у кримінальному провадженні у порядку ст.ст. 40,41 КПК України, було надано характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_13 , які включають в тому числі службові відомості щодо призначення на посаду, накази, функціональні обов`язки, послужний список, анкети, висновки, анкети та ін.
-Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 12.06.2018 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року. до інформації що знаходиться у володінні оператора мобільного зв`язку ВФ «Україна» по мобільному телефону НОМЕР_6 .
-На виконання доручення слідчого у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України надано довідку щодо проведення радіо-технічного обстеження за адресою АДРЕСА_4 , перевірено факт реєстрації мобільних пристроїв у базових станціях, якими користуються ОСОБА_14 ( НОМЕР_7 ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_8 ); ОСОБА_69 ( НОМЕР_9 ); ОСОБА_13 ( НОМЕР_6 ); ОСОБА_70 ( НОМЕР_10 ); ОСОБА_71 ( НОМЕР_11 ), ОСОБА_72 ( НОМЕР_12 ), у період з 21 год. 06.04.2017 року до 00-00 год 09.04.2017. Також була проведено перевірку з метою підтвердження або спростування питання на предмет кількості та інтенсивності тривалості з`єднань вказаних осіб із номером телефону НОМЕР_13 .
Суд, дослідивши інформацію, яка міститься у довідці щодо проведення радіо-технічного обстеження, встановив наступне.
Як було встановлено, обвинувачений ОСОБА_13 користувався номером мобільного телефону НОМЕР_2 .
Свідок ОСОБА_17 користувалася номером мобільного телефону НОМЕР_14 .
Між м.т. НОМЕР_2 із м.т. НОМЕР_14 відбувались з`єднання 06.04.2017
о 19-42 год. вх. смс; о 21-51 год. вх. тривалістю 44 с.; о 22-02 год. вх. 2 с.; о 23-10 год. вих. 32 с.; о 23-15 год вих. 21 с; 07.04.2017: о 09-03 год. вх., 19 с.; о 12-02 год. вих. 43 с.; о 13-43 год. вих. 55 с.; о 13-48 год. вх. 6 с.; о 14-27 год. вих 0 с.; о 14-30 год. вих. 0 с.; о 14-39 год. вих. 0 с.; о 14-48 год. вих. 0 с.; о 14-54 год. вих. 0 с.
о 14-54 год. вих смс.
-Копія журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння розпочатого 11.03.2017 та закінчено 13.04.2017 року, у якому міститься запис під № 884 дата 07.04.2017 о 00-40 год, ким направлено Холодногірський ВП, слідчий Харатян, ПІБ особи ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз алкогольне сп`яніння, особа хто отримав примірник акту ОСОБА_13 10.04.2017.
-Копія постанови про призначення експертизи від 07.04. 2017 слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Х/о ОСОБА_73 , а саме призначено наркологічну експертизу до проведення якої залучено працівників наркологічного кабінету м. Харків, вул. Шевченко, 26. Для дослідження направлений ОСОБА_14 .
-Копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.04. 2017 , який заповнено о 00-40, час відбору 00-55 год. , та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.04.2017 року відповідно до висновку ОСОБА_14 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та копії результатів токсикологічного обстеження.
Судом не встановлено, що під час супроводу ОСОБА_14 оперуповноваженим ОСОБА_13 до експертної установи для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вчинялись протиправні дії, які супроводжувались насильством або з погрозою застосування насильства, застосування зброї або спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Що підтверджено у судовому засіданні і самім потерпілим ОСОБА_14
-04.09.2018 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
-26.09.2018 року ОСОБА_13 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
Стороною захисту у судовому засіданні надано інформацію на запит адвоката ОСОБА_81 начальника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, який надав відповідь № 68-аз від 03.06.2019 року, що старшому оперуповноваженому ВКП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 , спеціальні засоби кайданки на постійне носіння та використування, а також в період часу з 05.04.2017 по 08.04.2017 року не видавались.
Суд, безпосередньо дослідивши наведені вище докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, доводили б винуватість ОСОБА_13 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч.2 ст. 365 КК України.
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим (аналогічна позиція викладена у постановах ККС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18) [1].
При цьому особа може бути визнана винною лише, якщо буде доведено, що нею вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених законом юридично значущих об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.
Тому, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу злочину - як тих, що утворюють об`єктивну сторону злочину, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 365 КК перевищенням влади або службових повноважень є умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, виникає, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. За ч. 2 ст. 365 КК кримінальна відповідальність настає за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вони супроводжувалися: 1) насильством або погрозою застосування насильства; 2) застосуванням зброї чи спеціальних засобів; 3) болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
При цьому, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівником правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять одну з ознак, визначених у вказаній нормі кримінального закону, - супроводжуються: насильством або з погрозою застосування насильства, застосування зброї або спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні п. 3 примітки до ст. 364 КК не є обов`язковою умовою для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 365 КК.
Така позиція повною мірою узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові № 13-57кс18 від 5 грудня 2018 року у справі № 301/2178/13-к.
Судом не встановлено, що ОСОБА_13 , будучи службовою особою правоохоронного органу, вчинив дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, а саме: застосував до потерпілого ОСОБА_14 будь-яке насильство, або висловлював словесну погрозу застосувати насильство, а також застосував до нього спецзасоби - кайданки, болісні і такі, що ображають особисту гідність потерпілого, дії за відсутності ознак катування.
З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені вище докази сторони обвинувачення, як докази винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України у своєму взаємозв`язку недостатніми для ухвалення обвинувального вироку щодо нього.
За результатами даного судового розгляду не доведено, що ОСОБА_13 , вчинив діяння за яким йому пред`явлено обвинувачення оскільки не доведено що в його діях є склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Стаття 189 КК України, інкримінована обвинуваченому, передбачає кримінальну відповідальність за вимогу передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи або погрозою такого насильства.
Кваліфікованими і особливо кваліфікованими видами злочину закон визнає вимагання: 1) вчинене повторно або 2) за попередньою змовою групою осіб, або 3) службовою особою з використанням свого службового становища, або 4) з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або 5) з пошкодженням чи знищенням майна (ч. 2 ст. 189, або 6) організованою групою (ч. 4 ст. 189); 7) що завдало значної шкоди потерпілому (ч. 2 ст. 189), або 8) майнової шкоди у великих (ч. 3 ст. 189) чи 9) в особливо великих (ч. 4 ст. 189) розмірах; 10) поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (ч. 3 ст. 189), або 11) із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження (ч. 4 ст. 189).
Об`єктом цього злочину є правовідносини у сфері власності особи, а предметом злочину є чуже майно, таке, щодо якого винна особа не має відповідних правомочностей і підстав для його отримання у своє володіння.
З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди.
Вимога як ознака вимагання означає викладену в рішучій формі пропозицію винного до потерпілого (власника, особи, у віданні чи під охороною яких перебуває майно) про передачу майна, права на майно або вчинення останнім інших дій майнового характеру.
Погроза при вимаганні повинна бути дійсною і реальною. При визначенні дійсності і реальності погрози необхідно виходити з суб`єктивного ставлення до неї винного і суб`єктивного сприйняття її потерпілим.
Смисл погрози при вимаганні полягає у залякуванні особи, до якої пред`явлена вимога, з метою забезпечити вигідну для винного поведінку. Погроза при вимаганні повинна бути реальною. Реальність погрози для потерпілого означає усвідомлення ним того, що небезпека заподіяння шкоди, якою погрожує винний, може стати дійсністю, якщо він проігнорує вимогу вимагача.
Суб`єктивна сторона вимагання характеризується прямим умислом. Вимагання - це корисливий злочин. При його вчиненні винний має за мету незаконно одержати чуже майно, право на нього або добитися вчинення потерпілим інших дій майнового характеру.
Проте, суду не надано будь-яких доказів розмови ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , які б свідчили про вимагання.
Разом з тим, з пред`явленого обвинувачення взагалі не зрозуміло, чим саме ОСОБА_13 погрожував свідку ОСОБА_17 та які дії, зумовлені його службовим становищем, міг виконати для заподіяння шкоди правам та законним інтересам її батька ОСОБА_14 .
Зміст пред`явленого обвинувачення у формулюванні за подією, яка мала місце, не містить жодного посилання на вимагання з погрозою заподіяння шкоди правам та законним інтересам ОСОБА_14 .
Навпаки, свідок ОСОБА_17 пояснила у судовому засіданні, що вона сама питала ОСОБА_13 як їй треба діяти.
Свідок ОСОБА_17 не давала показів під час допиту в суді про те, що обвинувачений ОСОБА_13 вчиняв відносно неї або інших родичів активні або агресивні дії, які супроводжувались вимаганням коштів у неї, за не притягнення до кримінальної відповідальності її батька - ОСОБА_14 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Більш того, як зазначила свідок, обговорювалась можливість не кваліфікувати дії батька за більш тяжкий злочин, та вказала лише ту обставину, що обвинувачений зазначав, що можливі варіанти кваліфікації саме статті кримінального правопорушення за якою буде притягнуто до відповідальності її батька.
Рідний брат потерпілого ОСОБА_63 , також вказував що ОСОБА_13 не казав, щодо можливості звільнити повністю від кримінальної відповідальності, як зазначено в обвинувальному акті. Не вказував і на те, що зі сторони ОСОБА_13 при цьому висловлювались будь-які погрози, або вчинялись агресивні дії.
Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_46 , оскільки кожен з них вказує лише на необхідність передання грошових коштів, але за що та для кого конкретно точно вказати не можуть.
Також суд звертає увагу, що свідчення про те, що ОСОБА_13 нібито вимагав у ОСОБА_17 кошти в сумі 10 000 доларів, вона дала лише майже через рік, коли справа з обвинувальним актом відносно її батька ОСОБА_14 вже була направлена до суду, але до цього часу, не зверталась із заявою до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї вимагання.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 вказувала, що вона подавала таку заяву, однак вказане спростовується матеріалами кримінального провадження.
Прокурором під час судового розгляду було надано протокол допиту в ході досудового розслідування у якості свідка 30.03.2018 ОСОБА_17 , в ході якого вона повідомила про обставини спілкування із ОСОБА_61 06.04.2017-07.04.2017 року, та заявила, що останній вказав про необхідність надання 10 000 доларів США за не притягнення її батька до кримінальної відповідальності, та надала копії скріншотів з мобільного телефону.
Також суд звертає увагу, що того ж дня із свідком ОСОБА_17 було проведено слідчу дію пред`явлення особи для впізнання, в ході якого вона повідомила, що зможе впізнати одного працівника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області на ім`я ОСОБА_54 , як працівника поліції, який в ніч з 06.04.2017 на 07.04.2017 приїзжав до неї до дому за речами батька та на місце події за кермом червоного автомобіля ВАЗ 2109 (місце де загинув ОСОБА_49 ). При цьому нею не було вказано, що цей працівник поліції вимагав у неї грошові кошти.
Надані копії скріншотів, як і відомості з інформацією, яка міститься у довідці щодо проведення радіо-технічного обстеження, протоколи тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку, не можуть бути визнані судом як беззаперечні докази винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Так, вказані відомості підтверджують, що першою зателефонувала 06.04.2017 саме свідок до ОСОБА_13 . Той факт, що 07.04.2017 року є кілька пропущених дзвінків від ОСОБА_13 свідку, на які вона не відповідала, не можуть свідчити, що він дзвонив саме з метою вимагання грошових коштів. Після того, як свідок не відповідала на дзвінки, ОСОБА_13 надіслав їй смс «купи води для батька».
Європейський суд з прав людини у п. 58 свого рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Під час вирішення питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК, відповідно до якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Аналогічні положення закріплені у ст. 62 Конституції України.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за предявленим обвинуваченням.
Такі висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 (п. 150) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 253), а також «Кобець протиУкраїни» від14.02.2003 (п. 43), в яких ЄСПЛ наголошує, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом і така доведеність має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.
Так, ст. 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Отже, версія обвинувачення в даному випадку, на думку суду, не пояснює усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, і судом були встановлені обставини, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення та які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, викладеної у показаннях обвинуваченого, що є підставою для розумного сумніву в доведеності його вини.
Відповідно до ч. 3ст. 373 КПК Україниобвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані докази, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що в діянні обвинуваченого наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 365 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, що складає вартість послуг адвоката у розмірі 30 000 грн., та моральної шкоди у розмірі 300 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст. 129 КПК України.
Як встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
На підставі зазначеного цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України суд залишає без розгляду.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_13 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому негайно після його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1