Справа 556/995/20
Номер провадження 1-кс/556/257/2021
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого

16.11.2021 року

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника, захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Володимирець заяву захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 06.07.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Володимирецького районного суду з заявою про відвід заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження, під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 06.07.2020 року.

В обґрунтування заяви вказував, що на думку сторони захисту, слідчий ОСОБА_5 є неуповноваженою особою органу досудового розслідування, оскільки при його призначенні начальником органу слідства було порушено встановлений законом порядок, всупереч вимогам ст.ст.39, 214 КПК України, не винесено передбаченого законом процесуального документу постанови, тому вказаний слідчий підлягає відводу з підстав, передбачених ч.3 ст.77 КПК України, а саме за наявності інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні захисники підтримали заяву про відвід, надали пояснення в межах наведених доводів.

Слідчий ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви про відвід, пояснив, що йому доручено проведено досудове розслідування в даному провадженні, вважає, що діє з належними повноваженнями, будь-якої упередженості відносно учасників провадження він не проявляв, діє виключно в межах закону. З урахуванням викладених обставин, просив відмовити в задоволенні заяви.

Прокурор заперечив проти заявленого відводу слідчому ОСОБА_7 , вважає його безпідставним та немотивованим, просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 77 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У цьому випадку, на думку сторони захисту, підставою відводу є наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості слідчого.

В той же час, на думку слідчого судді, такі сумніви в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належним та допустимим доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

Так, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України).

На думку слідчого судді, наведені заявником у заяві аргументи не свідчать про наявність у сторони захисту та в інших учасників провадження обґрунтованих сумнівів в неупередженості слідчого ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки доводи захисників ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства.

Так, у відповідності до п.1) ч.2 ст.39, ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

За змістом вказаних норм не вбачається обов`язку керівника органу досудового розслідування при визначенні слідчого виносити окремий процесуальний документ постанову; таким чином, твердження сторони захисту є помилковими.

При цьому слідчий суддя констатує, що положення ст. 110 КПК України, на яку посилались захисники підозрюваного, не містять імперативних приписів про те, що керівник органу досудового розслідування приймає своє рішення у формі постанов.

Повноваження керівника органу досудового розслідування визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, у формі письмового «доручення», яке містить ті самі реквізити, що й постанова, зокрема:

посаду особи керівника органу досудового розслідування,

час і місце складання доручення,

підстави для його складання (статті 39, 214 КПК),

номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР,

попередню правову кваліфікацію та вказівки щодо проведення якісного, ефективного та оперативного досудового розслідування (як у цій справі),

не суперечать вимогам ст. 39 КПК, воно є достатнім документом для наділення слідчого повноваженнями здійснювати досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні.

Прийняття рішення саме у такій письмовій формі (а не у формі постанови) не свідчить, що досудове розслідування здійснювалося неуповноваженою особою.

Аналогічний висновок міститься в постанові ККС ВС від 25 серпня 2021 року, винесеної у справі №663/267/19.

Посилання захисників на постанову Об`єднаної палати ККС ВС від 04.10.2021 року у справі №724/86/20 та правова позиція, викладена в названій постанові, не спростовує висновків слідчого судді, оскільки постанова від 04.10.2021 року стосується випадків проведення досудового розслідування саме групою слідчих.

В той же час, в кримінальному провадженні №0000322 від 06.07.2020 року з початку його досудового розслідування група слідчих не створювалась, досудове розслідування здійснював один слідчий спочатку слідчий СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_8 , а після її переведення до іншого підрозділу Національної поліції слідчий СВ ВП №1 Вараського РВП ГУНП у Рівненській області, заступник начальника СВ ОСОБА_5 .

Названим слідчим проведення досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні було доручено керівником органу досудового розслідування у формі письмового доручення, що, на думку слідчого судді, відповідає вимогам закону і свідчить про наявність у слідчого належних повноважень.

Посилання захисників на недотримання норм ч.2 ст.39 КПК України також не свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.

Як вбачається з п.2) ч.2 ст.39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

Таким чином, вказана норма передбачає повноваження керівника слідчого підрозділу саме по відстороненню слідчого, і лише у двох випадках за наявності підстав для відводу слідчого та в разі неефективності досудового розслідування.

В той же час, як вже встановлено під час розгляду заяви про відвід слідчого, в кримінальному провадженні №0000322 від 06.07.2020 року слідчий не відсторонювався, а був замінений після вибуття (переведення) попереднього.

На думку слідчого судді, поширення положень цієї норми на всі випадки заміни слідчого в кримінальному провадженні не відповідає змісту закону, і свідчить про його надмірно широке тлумачення захисниками підозрюваного.

Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б свідчили про відсутність повноважень у слідчого ОСОБА_5 при проведенні ним досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000322 від 06.07.2020 року, а також інші підстави, які б виключали можливість проведення слідчим ОСОБА_9 досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що передбачені законом підстави для його відводу відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні заяви про відвід слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 77, 80-81 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 06.07.2020 року відмовити.

Повний текст ухвали буде проголошено 22 листопада 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали проголошено 22 листопада о 13 год.05 хв.