Справа № 141/545/21
Провадження №1-кп/141/7/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 09.07.2021 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Шепетівка, Хмельницької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2021 року в обідню пору доби, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Першотравнева в с. Велика Ростівка, Оратівської ОТГ, Вінницького району Вінницької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшла на територію подвір`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться по АДРЕСА_3 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю власника домогосподарства та сторонніх осіб, ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до дверей будинку, де через незамкнені двері проникла всередину будинку.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку, із серванту таємно, умисно викрала грошові кошти в сумі 400 грн, купюрами номіналом по 200 грн та 1000 доларів США, банкнотами по 100 доларів США. Після чого, ОСОБА_3 з викраденими коштами залишила місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, завдавши своїми незаконними діями потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 27 686 грн.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) із кваліфікуючою ознакою - поєднана із проникненням у житло.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, у вчиненному щиро розкаялася та суду пояснила, що вона дійсно вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 09.07.2021 року зайшла на територію подвір`я ОСОБА_6 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до дверей будинку, де через незамкнені двері, проникла всередину будинку. В подальшому, із серванту викрала грошові кошти в сумі 400 грн та 1000 доларів США. Завіряє суд, що подібне більше не повториться, просила її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила факти, викладені в обвинувальному акті, та зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки їй було повернуто грошові кошти в сумі 27 686 грн., щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи покази обвинуваченої та ту обставину, що обвинувачена повністю визнала свою вину, у відповідності до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція обвинуваченої та її захисника добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив учасникам кримінального процесу про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченій суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позитивно характерезується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, покази потерпілої ОСОБА_6 , яка зазначила, що претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_3 не має, в зв`язку з повним відшкодуванням шкоди. Крім того, при призначенні покарання суд враховує відносно молодий вік обвинуваченої, яка самостійно виховує трьох малолітніх дітей, ставлення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро розкаюється, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, та відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_3 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

При цьому, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , її вік, процесуальну поведінку та негативне ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання за переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченої немає.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 витрати за проведену судово-дактилоскопічну експертизу в сумі 514,86 грн, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/10322-Д, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого нею злочину.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 368-371, 373-376, 474 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік шість місяців.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової-дактилоскопічної експертизи в сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/1201/21 від 13.07.2021 року, скасувати.

Повернути власнику майна, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 400 грн номіналом по 200 грн із номерами: УА 8395940; УГ 1905761; та банкноти номіналом по 100 доларів США в кількості 10 шт., які мають наступні номери: LF 33031206G; MB 44717316F; MB 44717333F; LB 84390130L; LH 47257395C; LF 70535814D; ML 31922716B; LG 13357273E; LG 70643445B; MB 71207945K, які вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України SUD 1145524, який передано на відповідальне зберігання у Відділення № 220/01 м. Вінниця ПАТ АБ "Укргазбанк" згідно акту приймання-передачі речових доказів від 19.07.2021 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1