Справа № 473/1979/21
Номер провадження 1-кп/473/238/2021
У Х В А Л А

"07" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську в режимі відеоконференції із Шевченківським районним судом м. Києва кримінальне провадження №0000108 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

24.11.2021 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, в якому посилається на тяжкість інкримінованого злочину та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, обставини скоєння злочину, заподіяння незворотних наслідків у вигляді загибелі трьох людей (одна з яких була вагітною), дані про особу обвинуваченого, а саме стан його здоров`я (який не є таким, що перешкоджає утриманню під вартою), відсутність утриманців, а також те, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризик переховування обвинуваченого від суду не зник та не зменшився, а менш суворі запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити, заперечивши проти задоволення клопотань про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на міцність соціальних зв`язків, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також на те, що вказаний прокурором ризик переховування від суду не знайшов свого підтвердження.

Разом з цим, 06.12.2021 до суду від депутатів Прибужанівської сільської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надійшли заяви про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на особисту поруку або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити відносно нього запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або передати його під особисту поруку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та вважали клопотання сторони захисту та заяви депутатів щодо особистої поруки такими, що не підлягають задоволенню.

З`ясувавши думки учасників процесу, судом встановлено наступне.

30.03.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, в останній раз до 26.12.2021 включно.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання, є особою пенсійного віку, однак, на думку суду, зазначене не зменшує існуючий ризик переховування від суду.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

При цьому суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому було обрано з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, даних про його особу, а також наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала.

Оцінивши в сукупності всі обставини, суд дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказує на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. цілодобовий домашній арешт, не може запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Що стосується заяв депутатів Прибужанівської сільської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст.177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

В судовому засіданні було допитано депутатів Прибужанівської сільської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснили, що готові взяти обвинуваченого ОСОБА_7 під особисту поруку та ручаються за його належну процесуальну поведінку, зобов`язуючись за необхідності доставити його до суду на першу вимогу.

Вислухавши вказаних осіб, суд вважає, що хоча вони викликають довіру суду щодо їх добропорядності та щирих намірів забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, однак, з урахуванням особи обвинуваченого, ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та відсутності обставин вважати, що вказаний ризик зменшився або повністю відсутній, суд не вбачає реальної можливості з їх боку суттєвого впливу на обвинуваченого та можливості забезпечення ними, як депутатами Прибужанівської сільської ради, належної поведінки обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечення доставки його до суду за першою вимогою, а тому в задоволенні заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слід відмовити.

Так, застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить його належної процесуальної поведінки, в т.ч. не перешкоджатиме його переховуванню від суду.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, з урахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення, настання незворотних наслідків у вигляді загибелі трьох людей (одна з яких була вагітною), даних про особу обвинуваченого, відсутності доказів щодо неможливості утримання обвинуваченого в СІЗО, приймаючи до уваги те, що підстави, за яких судом відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, та ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не перестав існувати та не зменшився, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_7 в подальшому слід утримувати під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-181, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.02.2022 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

В задоволені заяв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в частині щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1