11.11.2021
Справа № 642/6857/21
Провадження № 1-кс/642/4144/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0000135 від 17.03.2021 слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 , і погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000135 від 17.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідуванням встановлено, що що 04.01.2021 приблизно о 12.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у павільйоні «Ремонт телефонів», що розташований у підземному переході станції метро «Холодна гора» м. Харків, де надавав послуги з ремонту техніки. В цей час до нього підійшла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросила ОСОБА_5 відремонтувати її мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , приховуючи свої справжні наміри, запевнив потерпілу ОСОБА_7 у тому, щоб вона залишила йому свій мобільний телефон для ремонту, та щоб повернулася забрати його через декілька днів. Таким чином, ОСОБА_5 , з метою присвоєння мобільного телефону, викликав у потерпілої ОСОБА_7 впевненість про обов`язковість передачі йому мобільного телефону. Потерпіла ОСОБА_7 , будучи введена в оману обіцянками ОСОБА_5 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій щодо наміру відремонтувати її мобільний телефон, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144а, а саме біля павільйону «Ремонт телефонів», у підземному переході станції метро «Холодна гора», передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A10s», 2/32 Gb, в корпусі червоного кольору, імей 1 - НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку експерта № 6 1539 (одна тисяча п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп.

У подальшому ОСОБА_5 , створивши у потерпілої ОСОБА_7 невірне уявлення про подальшу долю мобільного телефону, повідомляючи їй неправдиві відомості, що мобільний телефон знаходиться у нього на ремонті, хоча він уже був на той час закладений до ломбардного відділення, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1539 (одна тисяча п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп.

Крім того, 25.01.2021 приблизно о 08.30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у павільйоні «Ремонт телефонів», що розташований у підземному переході станції метро «Холодна гора» м. Харків, де надавав послуги з ремонту техніки. В цей час до нього підійшла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попросила ОСОБА_5 відремонтувати її мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , приховуючи свої справжні наміри, запевнив потерпілу ОСОБА_8 у тому, щоб вона залишила йому свій мобільний телефон для ремонту, та щоб повернулася забрати його через декілька годин. Таким чином, ОСОБА_5 , з метою присвоєння мобільного телефону, викликав у потерпілої ОСОБА_8 впевненість про обов`язковість передачі йому мобільного телефону. Потерпіла ОСОБА_8 , будучи введена в оману обіцянками ОСОБА_5 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій щодо наміру відремонтувати її мобільний телефон, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144а, а саме біля павільйону «Ремонт телефонів», у підземному переході станції метро «Холодна гора», передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 Sapphire Blue 4 Gb RAM 64 Gb ROM», синього кольору, імей 1 НОМЕР_3 , імей 2 НОМЕР_4 , вартістю згідно висновку експерта № 7 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

У подальшому ОСОБА_5 , створивши у потерпілої ОСОБА_8 невірне уявлення про подальшу долю мобільного телефону, повідомляючи їй неправдиві відомості, що мобільний телефон знаходиться у нього на ремонті, хоча він уже був на той час закладений до ломбардного відділення, розпорядився ним на власний розсуд,спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

26.10.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду предметів; висновком товарознавчої експертизи.

В обгрунтованість клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинення іншого кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; переховуватися від органу досудового слідства та суду.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, отже, постійного джерела доходів не має, відносно нього в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 23.03.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України, про те він вчинив знову кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, є достатньо підстав вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував свою винуватість, та вказав на необгрунтованість наявності ризиків зазначених слідчим у клопотанні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З матеріалів справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями в суді та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави слідчому судді вважати обгрунтовану підозру про наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, дітей не має з повною середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із батьками, раніше не судимий.

При розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає що клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183,184, 193,194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 28.12.2021 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1