Справа № 524/9245/21
Провадження №1-кс/524/2832/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_6 при розгляді клопотання про арешт майна (524/9245/21, 1-кс/524/2814/21), -
В С Т А Н О В И В:
04 жовтня 2021 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла заява адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_6 при розгляді клопотання про арешт майна про скасування арешту майна (524/9245/21, 1-кс/524/2814/21) у кримінальному провадженні № 0001493.
Заява вмотивована тим, що вона подається з мотивів і підстав визначених п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, тобто за наявності обставин, які викликали сумніви у неупередженості судді. Так, 01.10.2021 року слідчим суддею Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_6 було розглянуто клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 29.09.2021 року в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, як невідкладні слідчі дії по кримінальному провадженню № 0001493 були проведені обшуки: у квартирі АДРЕСА_1 , у автомобілі Мерседес Бенс д.н.з. НОМЕР_1 , у автомобілі Нісан д.н.з. НОМЕР_2 . Обшуки у перших двох об`єктах проводились одночасно. Слідчим суддею не був взятий до уваги той факт відсутності ухвали Суду про обшуки при винесенні ухвали про арешт ОСОБА_5 . Вважає, що слідчим суддею було грубо проігноровано факти грубого порушення допущені стороною обвинувачення при проведенні обшуків ст..ст. 234, 236 КПК України, котрі були висвітлені письмово стороною захисту і знаходяться у справі 1-кс/524/2816/21. За наведених обставин у сторони захисту викликають сумнів у неупередженості судді.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подану заяву.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що заява про відвід не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання, які порушені в заяві про відвід суддя виходить з такого.
Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.
Частини 1, 2 статті 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Обставинами, на які посилається захисник у своїй заяві про відвід слідчого судді, є передбачені у п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.
У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
У справі «Преда і Дардарі проти Італії» Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.
Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.
Так, з пояснень адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні з`ясовано, що у сторони захисту є ґрунтовні припущення чекати задоволення клопотань сторони обвинувачення, приймаючи до уваги наявність схожих рішень по попереднім судовими засіданнями, та те, що ніби суддя задовольнивши клопотання про взяття під варту ОСОБА_5 прийняла сторону обвинувачення.
Таким чином, на думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).
Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не розглянуто, а тому сторона захисту тільки може припускати, що результат по справі буде не такий, який би їх задовольнив, при цьому припущення не можуть бути підставами для відводу.
Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.
Згідно ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю, що заява про відвід не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_6 при розгляді клопотання про арешт майна (524/9245/21, 1-кс/524/2814/21) - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ліна ОБРЕВКО