Справа № 136/327/18
Провадження №11-кп/801/298/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_11 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24.01.2022 про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою закрито кримінальне провадження №0000068 по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Прокурор стверджує, що положення закону, на які послався суд, не мають зворотної дії в часі, а тому не можуть бути застосовані. Вважає, що судом безпідставно зроблено посилання на положення ст. 58 Конституції України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та захисників, які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, місцевий суд послався на порушення прокурором строку досудового розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що 28.12.2017 обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000068 повідомлено про підозру.
У подальшому, 28.02.2018 слідчим складено, підписано та затверджено прокурором обвинувальний акт, копія якого, згідно з розпискою отримана обвинуваченими та захисником.
Згідно супровідного листа від 01.03.2018 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено на розгляд до Липовецького районного суду Вінницької області, куди він надійшов наступного дня, а саме 02.03.2018.
Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).
Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017, який набув чинності 15.12.2017, частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом.
При цьому вказані зміни до ч. 1 ст. 284 КПК України (доповнення п. 10) згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (пункт 4 § 2 розділу 4 Закону).
Відомості у кримінальному провадженні № 0000185 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2017, тобто до введення в дію змін Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017, тому не підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.
Колегія суддів повністю погоджується з доводами прокурора про неможливість застосування в даному випадку принципу зворотної дії в часі.
Кримінальним процесуальним законодавством України визначається порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень.
На відміну від кримінального матеріального закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе. Це положення випливає з частини 1 статті 5 КПК, відповідно до якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону та застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до ст. 412, 413 КПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24.01.2022 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4