Провадження №: 1-кс/755/3756/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, -

УСТАНОВИВ:
25 серпня 2021 року в провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0005597 від 02.11.2020, №0006345 від 31.12.2020, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, а саме - нерозгляді клопотання від 04 серпня 2021 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою заявник посилається на положення ст.ст. 55, 220, 223, 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 04.08.2021 року він, звернувся до слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0005597 від 02.11.2020, № 0006345 від 31.12.2020, в межах яких його визнано потерпілим та вручено пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, із клопотанням «про розширення кола осіб, свідчення яких мають бути враховані під час досудового розслідування». Однак, в порушення ст. 220 КПК України, вказане клопотання не було розглянуто, відповідь заявником не була отримана. У зв`язку із чим він звернувся до слідчого судді із вимогами визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 щодо нерозгляду клопотання та непроведення своєчасних слідчих (розшукових) дій, зобов`язати керівника ГУНП у м. Києві організувати проведення перевірки повноти та якості проведення досудових розслідувань, а також встановлення причин недотримання слідчим вимог ст.ст. 220, 223 КПК України, та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити про результати розгляду клопотання та провести слідчі (розшукові) дії за відомостями, викладеними у заявах ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримав, наполягав на її задоволенні. Суб`єкт оскарження в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, бездіяльність (рішення) яких оскаржується, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005597, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2020 року, та кримінальному провадженні № 0006345, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2020 року.

04.08.2021 заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка здійснює досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях, із клопотанням про «про розширення кола осіб, свідчення яких мають бути враховані під час досудового розслідування».

Порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З огляду на положення зазначеної норми закону, слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 зобов`язана була у триденний строк надати ОСОБА_3 відповідь на його клопотання від 04.08.2021. Однак, у зв`язку із тим, що відповідь у встановлений законом строк отримана не була, заявник звернувся до слідчого судді із відповідною скаргою.

З огляду на наведене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у визначений законом строк клопотання розглянуто не було.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення скарги в цій частині.

Водночас щодо інших вимог заявника, а саме непроведення своєчасних слідчих (розшукових) дій, зобов`язаня керівника ГУНП у м. Києві організувати проведення перевірки повноти та якості проведення досудових розслідувань, а також встановлення причин недотримання слідчим вимог ст.ст. 220, 223 КПК України, та зобов`язання слідчого провести слідчі (розшукові) дії, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Визнання будь-яких фактів положеннями вказаної статті не передбачено.

Статтею 40 КПК України визначений правовий статус слідчого органу досудового розслідування та його повноваження під час здійснення своїх обов`язків.

Так, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений, зокрема, починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК України).

В свою чергу, частиною п`ятою ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, діючий КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого та приймати замість останнього будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Отже, чинний КПК України не містить положень, які б відносили до повноважень слідчого судді питання щодо визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб органів Національної поліції або зобов`язання уповноважених осіб органів Національної поліції вчинити дії, що виходять за межі повноважень слідчого судді.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в частині вказаних вимог скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 28, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0005597 від 02.11.2020, № 0006345 від 31.12.2020, розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 04 серпня 2021 року, у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1