У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8500/21

№ 1-кс/183/1606/21

08 грудня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.12.2021 року за № 0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2021 року до чергової частини ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 02.12.2021 року ОСОБА_4 , маючи при собі травматичний пістолет, знаходячись по АДРЕСА_1 , здійснив постріли із вказаного пістолету, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Відомості за даним фактом внесено слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР 02.12.2021 року за № 0000845 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що 02.12.2021 року приблизно о 17.00 годині біля його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нього виник словесний конфлікт із сином його дружини ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_7 , діставши із кишені куртки пістолет, здійснив декілька пострілів в його бік, у бік ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_7 поїхав з місця скоєння злочину на своєму автомобілі «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

02.12.2021 року допитані в якості потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтвердили в своїх показаннях надані показання потерпілим ОСОБА_6

02.12.2021 року в період часу з 21.35 години до 21.55 години слідчим СВ ВП№ 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проведений огляд автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля будівлі ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: мікрорайон Кільченський, 7, м. Перещепине Новомосковського району. Вказаний автомобіль був вилучений на територію ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: мікрорайон Кільченський, 7, м. Перещепине Новомосковського району разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключами від автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 .

03.12.2021 року автомобіль «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключами від автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000845.

Виявлені в ході огляду та обшуку речові докази потрібно вилучити належним чином під час огляду та долучити у якості допустимого доказу до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вищезазначені речі мають значення речового доказу по вищевказаному кримінальному провадженню та з метою забезпечення його збереження необхідно накласти арешт на вищевказане майно, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися у зв`язку з обмеженнями, встановленими введенням в Україні карантину. Слідчий суддя вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши надані слідчим докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на тимчасове вилучене майно, вважає, що підстав, зазначених у клопотанні, немає. Так, 02.12.2021 року слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було оглянуто автомобіль «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключами від автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 .

Однак, як вбачається з наданих до клопотання доказів, власник автомобіля не був навіть допитаний, слідчим не встановлені підстави, на яких ОСОБА_7 керував транспортним засобом, не зазначено які саме сліди маються на автомобілі, які б дали підстави вважати, що на вказаному автомобілі є докази скоєння злочину, відповідно, які можуть бути знищені, спотворені і т.і.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.12.2021 року за № 0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1