Справа № 175/881/21
Провадження № 1-кп/175/56/21
Вирок

Іменем України

22 листопада 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

а також потерпілого ОСОБА_6 , і його представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0001027 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Наталівки Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, інваліда II групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 29 грудня 2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO NEXIA ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14 лютого 2013 року на праві власності належить ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заздалегідь позбавивши себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, рухався зі швидкістю не менше 66,7...69,8 км/год в темний час доби по сухому асфальтованому е66покриттю проїжджої частини просп. Слобожанського в Дніпровському районі Дніпропетровської області, що має по чотири смуги руху у кожному напрямку, з боку м. Підгородне в напрямку вул. В. Сухомлинського м. Дніпро.

У ході руху водій ОСОБА_4 , здійснюючи рух у другій смузі руху, не зупинився на червоний сигнал світлофору перед перехрестям просп. Слобожанський та вул. Тепличної смт.Слобожанського Дніпровського району Дніпропетровської області, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров;я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим часникам руху, виїхав на перехрестя просп. Слобожанського та вул. Тепличної смт.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області на червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою правою бічною частиною автомобіля «КІА CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по просп. Слобожанському з боку вул. В. Сухомлинського м. Дніпро у напрямку вул.Тепличної смт.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, виконуючи поворот ліворуч на вул. Тепличну та перетинав проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «DAEWOO NEXIA ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б); 2.9. (а); 8.10; 8.7.3 е); 12.4., 12.9. (б) та вимог дорожньої розмітки 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху, в яких зазначено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.(6): «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.2.9.: Водієві забороняється:

а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.52 «Місце зупинки», якщо їх немає-не ближче 10 м д( найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9 «Водієві забороняється: б) перевішувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 14.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідного пункту «и» пункту 30.3 цих Правил.»;

Дорожня розмітка 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху: «(стоп- лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2. або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух»

Порушення п.п. 8.7.3. е), 8.10. та вимог дорожньої розмітки 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «КІА CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани з ознаками забитої у лобній ділянці посередині з крововиливом у підлеглих м`яких покривних тканинах, крововиливу; м`якою мозковою оболонкою головного мозку, крововиливів у м`язах лівого плеча та правої гомілки. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 , у своїй сукупності, виникли при дорожньо-транспортній пригоді від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі) та у сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16:20 год. на місці дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю і пояснив, що 29 грудня 2020 року близько о 16.00 годині він рухався на автомобілі «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 з боку м. Подгородне по проспекту Слобожанському та в смт.Слобожанському, та під час руху виїхав на перехрестя просп. Слобожанського та вул.Тепличної проїжджаючи на червоний колір світлофору не помітивши автомобіль «КІА» і сталось зіткнення. Після ДТП був доставлений до лікарні, та в його крові виявлений алкоголь тому, як напередодні він вживав алкогольні напої, а саме коньяк. Він частково відшкодував шкоду, сплативши 20 тисяч гривень. Він має намір і надалі відшкодувавати завдані збитки. Він є непрацездатним тому як має інвалідність ІІ групи по онкологічному захворюванню - рак простати. Має дорослих дітей 42 і 40 років, а його водійський стаж більше 40 років. Просив суд врахувати його щире каяття, визнання провини, та не призначати йому покарання у вигляді реального позбавлення волі. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він є сином загиблого у ДТП ОСОБА_9 . Він не був свідком ДТП яке сталося 29 грудня 2020 року близько о 16.00 годині, але обставини зіткнення автомобіля обвинуваченого з автомобілем яким керував, його батько на перехресті просп. Слобожанського та вул. Тепличної смт. Слобожанське йому відомі. Батько повертався до дому він працював слюсарем.

Підтримав позовні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, а щодо призначення покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Крім повного визнання провини обвинуваченим, його провина підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0001027:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 грудня 2020 року з фото-таблицею до нього і схему до даного протоколу, відповідно до яких в понятих у період з 17 години 16 хвилин проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на а/д в м. Дніпро смт. Слобожанське, під час якого було встановлено таке: погодні умови похмуро, без опадів, температура повітря +3, напрямок проведення огляду від м. Підгороднього до вул. Совхозної, вид події зіткнення транспортних засобів, орієнтир для проведення вимірів електроопора №15, оглядом установлено, що обстановка не змінювалась, місце ДТП регульоване перехрестя пр.Слобожанського та вул. Тепличної, елемент дороги регульоване перехрестя, проїзна частина горизонтальна, вид та стан покриття асфальтоване, зволожене чисте, призначене для руху у двох напрямках, дорожня розмітка 1.1, 1.2, 1.5, 1.6, 1.12, 1.14.2, до проїзної частини примикають бордюр ний камінь,далі за тротуаром узбіччя розташовані будівлі міського типу праворуч та ліворуч лісосмуга, спосіб регулювання руху світлофором, дорожні знаки 2.3, 3.3, 4.7, 4.9, 5.62, 7.3.2, 5.35.2, умови освітленості міським електроосвітленям, загальна видимість з місця водія не обмежена, об`єкти, що обмежують оглядовість відсутні, наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів не встановлено, локалізація пошкодження транспортних засобів Део в передній частині автомобіля, де встановлене повне пошкодження капоту, передніх фар, бамперу, декоративної решітки, правого та лівого крила. В лобовому склі наявні пошкодження на місці водія та пасажира, автомобіля Кіа пошкодження завдані у праву частину автомобіля, значні вм`ятини в задній правій двері пасажира з переходом на передню пасажирську дверцята і задні крило, транспортні засоби без завантаження, наявні сліди гальмування обох автомобілів, на місці ДТП труп чоловічої статі, вилучено автомобілі марки Део держаний номер НОМЕР_1 і Кіа державний номер НОМЕР_3 , додатки до протоколу схема, фото-таблиця, застосування науково-технічних засобів «фотоапарат», заяв і зауваження учасників огляду місця ДТП не надходило (т1, а.с.к.п. 9-34);

- висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 29 грудня 2020 року, згідно якого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,65 ‰ проміле (т.1, а.с.к.п. 39,41);

- висновком судової автотехнічної експертизи №176-21 від 19 лютого 2021 року, згідно якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «КІА CERATO» реєстраційний номер НОМЕР_3 перебувають у працездатному стані і можуть виконувати задані функції по зменшенню швидкості і зміні напрямку руху (т1, а.с.к.п.127-129);

- висновком судової автотехнічної експертизи №177-21 від 18 лютого 2021 року, згідно якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають у працездатному стані і можуть виконувати задані функції по зменшенню швидкості і зміні напрямку руху (т1, а.с.к.п.135-137);

- висновком судово-медичного експерта 2635/49-Е від 19 січня 2021 року трупу ОСОБА_9 , із якого убачається, що виявлені тілесні ушкодження: рана з ознаками забитої у лобній ділянці посередині з крововиливом у підлеглих м`яких покривних тканинах, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою головного мозку, крововиливи лівого плеча та правої гомілки. Наявні тілесні ушкодження причинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови, яка вказана у направленні на судово-медичне дослідження трупу та фабулі постанови про призначення судово-медичної експертизи (дорожньо-транспортна подія, перебував у якості водія). Тілесні ушкодження на голові у сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як приведші до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1), перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у м`язах лівого плеча та правої гомілки, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості (згідно правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3), не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми у вигляді рани на голові, крововиливів у м`які їх покривні тканини та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, котра ускладнилася розвитком набряку головного мозку. 18.40 29.12.2020. ...» можна припустити, що смерть ОСОБА_9 могла настати у термін близько 2-3 до моменту вказаного огляду. ОСОБА_10 при житті хворів на атеросклероз судин серця, головного мозку та аорти. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Враховуючи характер наявних тілесних ушкоджень на трупі вважаю не виключеною можливістю уникнення смертельного наслідку при своєчасної кваліфікованої медичної допомоги у спеціалізованому медичному закладі. (т1, а.с.к.п. 147-149);

- протоколом огляду відео-запису від 21 січня 2021 року із додатками до нього, відповідно до якого відеореєстратор веде зйомку з салону автомобіля ДЕО та сам момент зіткнення (т1, а.с.к.п.159-163);

- протоколом огляду відео-запису від 21 січня 2021 року із додатками до нього, відповідно до якого відповідно до якого відеореєстратор веде зйомку з салону автомобіля «КІА`та сам момент зіткнення (т1, а.с.к.п.173-178);

- висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №174/175-21 від 19 лютого 2021 року із додатком до нього дослідженням механічних пошкоджень, напрямку дій зусиль, під впливом яких вони були утворені, дозволяє дійти висновку на момент контактування автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» з автомобілем «КІА CERATO» первинно контактувала передня частина автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» (капот відсіку двигуна, передні блок-фари, передній бампер, переднє ліве та праве крило та ін.) з передньою правою бічною частиною автомобіля «КІА CERATO» (праві передні та задні двері, задня права стійка, заднє праве крило, правий поріг та ін.).

Для визначення взаємного розташування транспортних засобів одне відносно одного в момент первинного контакту застосовувався метод макетної фрагментарної реконструкції з використанням масштабних графічних моделей. При співставленні моделей по лініям деформацій встановлено, що кут між поздовжніми осями автомобілів «DEO NEXIA ЗНГ» з «КІА CERATO» на момент первинного контактування орієнтовно становив а = 270°

З технічної точки зору, місце зіткнення автомобілів «DEO NEXIA ЗНГ» та «КІА CERATO» розташоване у межах фіксації слідів гальмування коліс автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ», а саме у повздовжньому напрямку на відстані переднього звісу автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» від місця початку розташування різкого відхилення слідів гальмування від первинного напряму. Іншими словами на відстані 15,91 м від дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», про що вказано в дослідницький частині.

Розраховане значення швидке і руху автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ», з урахуванням переміщення після зіткнення, складає не менше = 66,7 69,8 км/год (т1, а.с.к.п. 242-249);

- висновком судової авто технічної експертизи №595-21 від 23 лютого 2021 року із якого убачається, швидкість руху автомобіля - «КІА CERATO» ОСОБА_11 в момент зіткнення, виходячи з процесу його переміщення після зіткнення, складає 30,4-33,3 км/год, про що вказано в дослідницькій частині висновку.

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п. 8.7.3. (е), 8.10., 12.2., 12.4., 12.9. (б), Правил дорожнього руху України та вимог дорожньої розмітки 1.12 розділу 34 Правил Правил дорожнього руху України.

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем «КІА CERATO».

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці у діях водія автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.4., 12.9. (б), 8.7.3. (е), 8.10. та вимог дорожньої розмітки 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху України, а невідповідності технічним вимогам 8.7.3. (е). 8.10. та вимог дорожньої розмітки 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв'язку з технічним характером ДТП - зіткненню з автомобілем «КІА CERATO».

У діях водія автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» ОСОБА_4 невідповідностей технічним вимогам п. 12.2., 19.1. (а) Правил дорожнього руху України не вбачається.

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля «КІА CERATO» ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п. 8.7.3. (а), 10.1., 12.2., 19.1. (а) Правил дорожнього руху України.

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці технічна можливість запобігти зіткненню транспортних засобів із забезпеченням безпеки руху однобічними діями водія автомобіля «КІА CERATO» ОСОБА_10 не визначалися, а визначались однобічними діями водія автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ» ОСОБА_4 .

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці у діях водія автомобіля «КІА CERATO» ОСОБА_10 невідповідностей вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись в причинному зв`язку з ДТП - зіткненням з автомобілем автомобіля «DEO NEXIA ЗНГ», не вбачається.

У діях водія автомобіля «КІА CERATO» ОСОБА_10 невідповідностей технічним вимогам п. 12.2., 19.1. (а) Правил дорожнього руху України, не вбачається. (т2, а.с.к.п.5-13);

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

У пунктах 4 і 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснюється, що суб`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право. Відповідальність за статтею 286 КК України настає незалежно від місця, де були допущені порушення правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, правил водіння або експлуатації машини (на магістралі, шосе, вулиці, залізничному переїзді, полі, території підприємства, у дворі, тощо). Це стосується й випадків, коли зазначені правила було порушено під час виконання з допомогою транспортних засобів різних робіт (дорожніх, сільськогосподарських, будівельних та ін.). Відповідальність за статтею 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, що виразились в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 .

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, висновки проведених експертиз.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Крім того на думку суду, обвинувачений, який мав достатній досвід водія, повинен був суворо дотримуватися вимог Правил дорожнього руху України, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, віднесеному законом до джерела підвищеної небезпеки, не керувати транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а під час допиту не заперечував, що напередодні вживав алкоголь.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 75,76 КК України як про це в судових дебатах просив прокурор не зважаючи на наявність даних про особу обвинуваченого, який є інвалідом ІІ групи, незадовільний стан здоров`я, оскільки ця обставина не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та грубість допущених порушень Правил дорожнього руху України та не здатні зменшити негативні наслідки скоєного діяння, внаслідок якого загинула особа.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора від 12 серпня 2021 року, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50 КК України).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого ОСОБА_6 , який при визначені міри покарання поклався на розсуд суду, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, визнання вини.

Обставини, що обтяжують його покарання, є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та протиправні дії обвинуваченого пов`язані з нехтуванням Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок чого дії мали незворотні тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї людини. Це свідчить про втрату обвинуваченим навиків керування транспортними засобами і застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами надасть йому можливість, в разі бажання в подальшому керувати транспортними засобами, додатково пройти передбачену законом процедуру складання іспиту для отримання спеціального права як керування транспортним засобом, а тому підлягає застосуванню у максимальному розмірі, адже покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, та ОСОБА_6 просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 8 666,00 грн, моральну шкоду у розмірі 1 000 000, 00 грн.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.10, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Дослідивши надані потерпілим докази на обґрунтування позову у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає їх обґрунтованими, а позов таким, що підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що майнова шкода заподіяна ОСОБА_6 діями обвинуваченого, яка полягає у понесених витратах на поховання його батька ОСОБА_9 , та підтверджується наданими копіями чеків та документів.

Майнова шкода заподіяна внаслідок протиправних дій обвинуваченого відносно потерпілого ОСОБА_6 становить 8 666,00 грн.

Отже, враховуючи вище викладене суд, вважає, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити.

Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 1 000 000, 00 грн. суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позов в частині стягнення моральної шкоди у повній мірі обґрунтований відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, оскільки факт спричинення моральної шкоди знайшов своє підтвердження відповідно до наданих суду доказів.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 був порушений звичайний уклад життя потерпілого у зв`язку зі смертю батька, що призвело зокрема до психологічного, фізичного болю тобто до моральних страждань.

З урахуванням викладеного, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, вік, його матеріальне становище суд вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди стягнувши з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 350 000,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 - суд не застосовує.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 8 666,00 грн., у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 350 000, 00 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №176-21 від 19 лютого 2021 року у розмірі 2 680 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №177-21 від 18 лютого 2021 року у розмірі 2 680 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №174/175-21 від 19 лютого 2021 року у розмірі 13 336 гривні 64 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №595-21 від 23 лютого 2021 року у розмірі 5 491 гривні 52 копійок.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді від 31 грудня 2020 року на транспортний засіб «DAEWOO NEXIA ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14 лютого 2013 року на праві власності належить ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили повернути за належністю.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді від 31 грудня 2020 року на транспортний засіб «КІА CERATO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1