Справа № 149/24/21
Провадження №1-кп/149/97/21
Номер рядка звіту 301
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

24.09.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Бауманського Амбасарського району Цілиноградської області Республіки Казахстан, проживаючого в АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зокрема 28.03.2012 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.05.2017 року умовно-достроково звільненого згідно ст. 81 КК України з невідбути терміном 1 рік десять місяців три дні -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у погрозі вбивством щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, які він вчинив за наступних обставин.

Так, наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 172 від 16.10.2018 сержант поліції ОСОБА_8 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 243 від 07.12.2016 старший лейтенант поліції ОСОБА_9 призначена на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

10.10.2020 о 07:45 год. сержант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 відповідно до зошиту для записів чергових Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області, журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю добового наряду Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області та журналу видачі спеціальних засобів Хмільницького ВП КВП ГУНП у Вінницькій області, пройшли інструктаж з техніки безпеки, отримали спеціальні засоби та вогнепальну зброю, заступили на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, після чого приступили до виконання своїх службових обов`язків.

До чергової частини Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області о 23:51 год. 10.10.2020 року по телефону надійшло повідомлення ОСОБА_10 , про пошкодження її майна та спричинення їй тілесних ушкоджень.

Група швидкого реагування Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області у складі сержанта поліції ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 прибула на виклик до домоволодіння ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , близько 00:00 год. 11.10.2020 року

Після того, як вищезазначені працівники поліції прибули на виклик до домоволодіння ОСОБА_10 та висловили ОСОБА_6 , який зачинився у приміщенні будинку, вимогу припинити його незаконні дії, останній, побачивши їх через вікно, обурений їх появою, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, оскільки вони знаходилися у форменному одязі та 10.10.2020 уже приїжджали на інший виклик ОСОБА_10 та доставляли ОСОБА_6 до Хмільницького РВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області для складання адміністративного протоколу за ст. 173 КУпАП України, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» та іншими підзаконними актами обов`язки, на ґрунті раптово виниклого умислу, безпричинно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи уникнути затримання та відповідальності за свої незаконні дії, ОСОБА_6 неодноразово висловив словесні погрози вбивством в адресу працівників поліції.

Так, ОСОБА_6 неодноразово в адресу працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виконували свої службові обов`язки, спрямовані на припинення його протиправної поведінки, висловив погрози вчинити вбивство працівників поліції у випадку спроби його затримання останніми, шляхом включення на газовій плиті природнього газу та спричинення вибуху за допомогою запальнички або ж увімкнення у будинку світла.

Вказані погрози ОСОБА_6 потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сприймались як реальні, проте з метою недопущення негативних наслідків, з дозволу власниці будинку ОСОБА_10 , потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 законно проникли до будинку та припинили неправомірні дії ОСОБА_6 , шляхом застосування фізичної сили та спецзасобу кайданок.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. В судовому засіданні вказав, що приїхав до потерпілої ОСОБА_10 , яка є дружиною покійного його товариша та з якою він впродовж двох останніх років проживав. Між ними виник конфлікт з приводу того, що він був напідпитку та остання викликала працівників поліції, які його побили та забрали до відділу поліції. В подальшому він вийшов із відділу поліції та пішов до ОСОБА_10 і намагаючись перелізти через паркан звалив його. Зайшовши до будинку, намагався підігріти борщ. Потерпіла ОСОБА_10 взяла каструлю із борщем та вилила на нього і сказала, що він їсти не буде. Він вдарив потерпілу ОСОБА_10 кулаком в обличчя і остання вибігла на вулицю. В подальшому повторно приїхали працівники поліції, а він закрився в будинку, оскільки боявся, що його знову поб`ють. З приводу побиття його працівниками поліції ні до правоохоронних органів, ні до лікарні він не звертався. Працівники поліції намагалися відкрити двері, однак він їм не давав цього зробити тримаючи двері та погрожуючи, що підірве будинок. Підтвердив свої висловлювання, які зафіксовані в протоколі відтворення фрагменту відеозапису від 28 грудня 2020 року, а саме "газ відкрив, зажигалку щолк і ви всі на дорозі", " газ йде на повну у дві "катушки", зараз тільки включателя включаю і взрив і хата взлітає і буде вам порядок". Погрози він вчиняв, оскільки хотів налякати працівників поліції, щоб останні його не били, а наміру реально завдати їм шкоду в нього не було.

Потерпіла за первісним обвинуваченням ОСОБА_10 у судовому засіданні вказала, що у вечірню пору доби, за місцем її проживання, прийшов обвинувачений ОСОБА_6 , якого вона знає, оскільки він є другом її покійного чоловіка, допомагав їй по господарству та з яким вона протягом двох років періодично проживала. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пошкодив хвіртку, відкрив воду і завдавши майнову шкоду пішов. Вона викликала працівників поліції, які приїхали через 10-15 хв, яким повідомила про пошкодження її майна. В неї було відібрано пояснення працівниками поліції. Через деякий час, а саме через півтори години ОСОБА_6 повернувся, зайшов у веранду її будинку та наніс їй тілесні ушкодження, по невідомих їй причинах, а саме вдарив рукою по голові. Після чого вона вибігла із будинку на вулицю і повторно викликала працівників поліції, які приїхали через деякий час та яким вона повідомила, що ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження і зачинився в її будинку. ОСОБА_6 кричав, що «зараз зірве будинок». Працівник поліції вибив двері будинку, зайшов в середину, де був ОСОБА_6 , в якого в руках була половина стільця та вивів його на вулицю, а вона зайшла разом із іншим працівником поліції в будинок. Різкого запаху газу вона не відчула, зайшла на кухню та виключила газ, який горів на конфорках плити і відкрила вікна будинку.

Потерпіла ОСОБА_9 будучи інспектором Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в судовому засіданні вказала, що 09.10.2020 року разом із ОСОБА_8 , перебуваючи в складі групи оперативного реагування, отримали повідомлення про вчинення протиправних дій відносно гр. ОСОБА_10 . Приїхавши до місця проживання ОСОБА_10 ними було виявлено пошкоджену хвіртку та потерпілу, яка повідомила, що ОСОБА_6 завдав її шкоду та пішов у напрямку супермаркету «АТБ», де в подальшому його знайдено і доставлено до відділу поліції Хмільницького РВП, про що складено протокол, після чого ОСОБА_6 було відпущено. В подальшому, повторно прийшло повідомлення до відділу поліції від ОСОБА_10 щодо вчинення відносно неї протиправних дій з боку ОСОБА_6 .. Було здійснено виїзд до місця проживання ОСОБА_10 та виявлено останню з наявними тілесними ушкодженнями, яка повідомила, що її побив ОСОБА_6 , вона вибігла на подвір"я, а він закрився у будинку. ОСОБА_6 будучи зачиненим у будинку кричав, що включив газ і підірве будинок. ОСОБА_8 підійшовши до будинку запропонував йому вийти з будинку, на що ОСОБА_11 відмовився, після чого ОСОБА_8 , з дозволу власниці, вибив вхідні двері в будинку та збив з ніг ОСОБА_6 , який тримав у руках стілець та поводив себе неадекватно і вивів останнього на вулицю. Вона разом із ОСОБА_10 зайшли у будинок, в якому було чути різкий запах газу та сказала їй виключити конфорки і відкрила вікно для провітрювання. Чи горів газ на конфорках не бачила. В подальшому було викликано оперативну групу. Погрози ОСОБА_6 сприймала всерйоз та розцінювала їх як загрозу її життю. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи інспектором Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в судовому засіданні вказав, що в жовтні 2020 року перебуваючи в складі групи оперативного реагування разом із ОСОБА_9 . Поступив виклик від ОСОБА_10 про те, що відносно неї вчиняються протиправні дії. Приїхавши на місце вчинення, а саме на місце проживання ОСОБА_10 , ними було виявлено поламану хвіртку. ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_6 приходив до неї, поламав хвіртку та погрожував їй, і пішов до своїх знайомих, які проживають неподалік. Поїхавши до вказаного місця було виявлено ОСОБА_6 та доставлено до ОСОБА_10 , яка підтвердила особу ОСОБА_6 , написала заяву про вчинення хуліганських дій відносно неї та останнього було доставлено до відділу Хмільницького РВП, де складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення і проведено профілактичну бесіду, під час якої ОСОБА_6 нецензурними словами висловлювався відносно ОСОБА_10 , після чого біля 18:00 год., його було відпущено. Будь-якого фізичного впливу до нього застосовано не було. В подальшому у нічну пору доби, повторно до відділу поліції поступив виклик від ОСОБА_10 про вчинення ОСОБА_6 відносно неї протиправних дій. Він разом із ОСОБА_9 виїхали до місця пригоди. Прибувши він побачив, що пошкоджена огорожа, вирваний лічильник електричного постачання і потерпілу ОСОБА_10 , на якій були наявні тілесні ушкодження у вигляді розбитої губи, яка повідомила, що її побив ОСОБА_6 , який казав, що «буду тебе бити, як його били в поліції» і зачинився в її будинку. Він підійшов до вказаного будинку, в якому було вимкнено світло та у вікні будинку він побачив ОСОБА_6 , який кричав, що це його будинок та він включив газ і має намір підірвати будинок. Запитавши у ОСОБА_10 , як власника будинку, чи можна виламати двері і отримавши згоду, він взяв металевий прут за допомогою якого намагався відкрити двері, а ОСОБА_6 перешкоджав йому у цьому. Відкривши вхідні двері, він відчув різкий запах газу та побачив ОСОБА_6 , який стояв у коридорі та в руках якого був стілець, який він тримав над головою, що ним розцінювалось як намагання останнього завдати йому тілесні ушкодження. Відреагувавши на вказану ситуацію, він підбіг до ОСОБА_6 , вибив з його рук стілець та застосувавши заходи фізичного впливу вивів його на вулицю і застосував спеціальні засоби ( кайданки). Протиправні дії ОСОБА_6 розцінював як загрозу його життю. В подальшому ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 зайшли до будинку та вимкнули газ і відкрили вікна. Було викликано слідчого та працівників поліції, яким повідомлено про обставини справи та передано ОСОБА_6 . Вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, ізолювавши його від суспільства.

В судовому засіданні також було допитано в якості спеціаліста головного інспектора «Вінниця газ» ОСОБА_12 , який з 2007 року працює на займаній посаді, який зазначив, що ймовірність вибуху будинку могла би бути у разі, якщо концентрація газу у повітрі перевищувала би 20% від нижньої межі. Від надмірної кількості газу працівники поліції та гр. ОСОБА_6 могли отримати отруєння. Якби конфорка на плиті була увімкнена, то так би не було вітчутно запаху газу. Дану ситуацію розцінює як досить небезпечну.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні зазначив, що стороною обвинувачення, як докази винуватості ОСОБА_6 надано наступні докази, а саме: рапорт від 11.10.2020 року про пошкодження майна та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , протокол проникнення до житла, заява ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення огляду місця події, протокол огляду місця події від 11.10.2020 року та фототаблиці до протоколу, заява ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту від 28.10.2020 року, протокол слідчого експерименту та диск з відеозаписом слідчого експерименту від 28.10.2020 року, на які слідчим суддею у відповідності до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 року не надано дозвіл на їх використання та прокурор з відповідним клопотанням про використання зазначених доказів не звертався.

Вказана позиція захисника обвинуваченого не заслуговує на увагу, оскільки ці докази зібрані у кримінальному провадженні, яке постановою від 27.11.2020 року об"єднані в одне провадження із кримінальним провадженням № 0000079, а тому можуть буди використані як докази вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та у відповідності до ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 року надано дозвіл на використання у об"єднаному кримінальному провадженні № 0000079 від 11.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ст. 348 КК України, доказів, зібраних у кримінальному провадженні №0000079 від 11.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Також захисник зазначає, що стороною обвинувачення як доказ винуватості ОСОБА_6 надано запит слідчого ОСОБА_13 від 26.11.2020 року до начальника Хмільницького ВП про надання копії зошиту для записів чергових Хмільницького ВП та копії журналу інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, журналу засобу спецзасобів та супровідний лист від 27.11.2020 року за підписом начальника Хмільницького ВП про надання копій запитуваних слідчим документів з відповідними додатками на 6 аркушах, які належним чином не засвідчені та вказані копії завірені самим слідчим, незважаючи, що огляд оригіналів документів чи тимчасовий доступ до них слідчим не здійснювався, а отже їхня перевірка на відповідність оригіналам не проводилась.

Колегія суддів зазначає, що вказані документи отримані на запит слідчого, які ним і засвідчені, що не є істотним порушенням норм КПК України і не потребують додаткового звернення за дозволом до суду в порядку визначеному Главою 15 Розділу ІІ КПК України. При цьому згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України в даному випадку слідчий самостійно мав можливість отримати копії вказаних документів без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того захисник обвинуваченого зазначає, що не можуть бути доказом і пояснення, надані в судовому засіданні спеціалістом ОСОБА_12 , оскільки процесуальним законом не передбачено такої дії, як допит спеціаліста. Окрім цього ані письмові, ані усні пояснення спеціаліста не віднесені законом до джерела доказів.

Однак колегія суддів не погоджується з цими доводами строни захисту, зважаючи на вимоги ст. 360 КПК України, яка передбачає, що під час дослідження доказів суд має право скористатися усними косультаціями або письмовими розясненнями спеціаліста, наданими на підставі його спеціальних знань. Згідно з ч. 3 ст. 71 КПК України сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду заявляти клопотання про використання пояснень і допомоги спеціаліста. При цьому спеціаліст надав пояснення щодо характерних обставин і особливостей газокористуванням. Також ОСОБА_12 постановою слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_13 від 01.12.2020 року був залучений до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000079 від 11.10.2020 року як спеціаліст, який володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації. (а.с.130-132)

Суд всебічно та ретельно дослідивши обставини справи вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, що підтверджується показаннями потерпілих та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомила, що 10.10.2020 року по місцю свого проживання до неї прийшов ОСОБА_6 та спричинив їй тілесні ушкодження; (а.с.58-59);
-рапортом від 11.10.2020 року, відповідно до яких поліцейський СРПП № 1 Хмільницького ВП ОСОБА_8 та поліцейський ОСОБА_9 перебуваючи на чергуванні 10.10.2020 року, отримали повідомлення, що гр. ОСОБА_6 , пошкодив паркан та наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 .. Приїхавши на місце події було встановлено, що ОСОБА_6 перебуває у будинку, який належить ОСОБА_10 та замкнувся із середини. На неодноразові вимоги залишити будинок ОСОБА_6 , в категоричній формі відмовлявся це зробити та кричав, що включить газ на газовій плиті та погрожував підірвати будинок. При вході в будинок поліцейським ОСОБА_8 було виявлено ОСОБА_6 з табуреткою в руці та затримано із застосуванням примусових заходів та спеціальних засобів (кайданки). В подальшому за добровільної згоди ОСОБА_6 останнього було доставлено до Хмільницького ВП. (а.с.63-64)
-протоколом про проникнення до житла від 11.10.2020 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_10 надала дозвіл працівникам поліції на проникнення до свого житлового будинку; (а.с.65)
-протоколом огляду місця події від 11.10.2020 року та фототаблицями до протоколу (а.с.69-85), відповідно до яких оглянуто домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.01.2019 року (а.с.98), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2019 року (а.с.99), технічним паспортом на садибний житловий будинок від 29.05.2018 року (а.с.100-104) та заповітом від 20.04.2018 року (а.с.105);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2020 року та DVD із відеофайлом, який було відтворено та досліджено в судовому засіданні, з яких встановлено, що ОСОБА_6 10.10.2020 року прийшов до домоволодіння належне ОСОБА_10 та наніс останній тілесні ушкодження; (а.с.86-91)

-рапортом від 25.11.2020 року відповідно до якого при перегляді відеозапису з нагрудної камери патрульних поліцейських Хмільницького ВП, які обслуговували дані виклики, встановлено, що 10.10.2020 року о 23:00 год. ОСОБА_6 зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де спричинив тілесні ушкодження власниці будинку ОСОБА_10 , в подальшому незаконно перебуваючи в будинку, відкрив на газовій плиті газ та неодноразово погрожував працівникам поліції, які прибули на виклик, що підірве будинок підпаливши запальничку (тобто навмисно знищити чи пошкодити чуже майно загальнонебезпечним способом) чи увімкненням світла, а також зазначеним способом погрожував убивством працівникам поліції; (а.с.108)

-протоколом огляду предмету від 28.12.2020 року та DVD диску, із відеофайлами, які були відтворені та досліджені в судовому засіданні, з яких встановлено, що ОСОБА_10 повідомила працівникам поліції, що ОСОБА_6 зачинився в її будинку. Працівник поліції ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей будинку та намагався їх відчинити, однак двері були зачинені, після чого звернувся до ОСОБА_6 залишити будинок, однак останній сказав, що це його будинок, а не ОСОБА_10 та він тут хазяїн. Також погрожував працівникам поліції, а саме казав "Я зараз включу газ та ви на дорозі, я зараз зажигалкою щолк та ви всі повилітаєте на вулицю" тим самим показуючи свій намір включитиь газ та підірвати будинок. В подальшому працівник поліції ОСОБА_8 , виламавши двері, затримав ОСОБА_6 та вивів його на вулицю. (а.с.207-212)
Суд критично відноситься до показів ОСОБА_10 , що зайшовши в будинок на газовій плиті горіли дві комфорки, оскільки, як встановлено з відео нагрудної камери працівників поліції, яке долучено до протоколу огляду предмету від 28.12.2020 року, після затримання ОСОБА_6 працівники поліції сказали ОСОБА_10 виключити газ та відкрити вікна, що підтверджує факт наявності запаху газу в приміщенні. Разом із тим головний інспектор «Вінниця газ» ОСОБА_12 зазначив в судовому засіданні, що якщо б горіли комфорки на газовій плиті, то не було би відчутно запаху газу.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Докази, які надані стороною обвинувачення в підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, які були досліджені судом під час судового розгляду, визнаються судом належними та допустимими.
Відповідно до ст. 345 КК України передбачена відповідальність саме за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст. 345 КК України може бути виражена у погрозі (ч. 1 ст. 345), заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень легких, середньої тяжкості (ч. 2 ст. 345) або тяжких (ч. 3 ст. 345).
Відповідальність за ч. 1 ст. 345 КК України настає, коли мала місце погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна. Злочин вважається закінченим з моменту висловлення погрози.
Обов`язковою ознакою погрози у складі цього злочину є те, що вона вчиняється у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.
Що стосується суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, то вона характеризується прямим умислом та мотивом: у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, з метою: 1) не допустити виконання службових обов`язків (діяння вчиняється до початку виконання потерпілим службових обов`язків); 2) зупинити, перервати виконання потерпілим своїх службових обов`язків (відповідно, діяння вчиняється у процесі виконання потерпілим своїх службових обов`язків); 3) помститися потерпілому за виконання ним своїх службових обов`язків.
Аналіз спілкування ОСОБА_6 із працівниками поліції та висловловлювання ним погроз на адресу потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є працівниками правоохоронних органів та виконували свої службові обов`язки, дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлено та цілеспрямовано висловлював погрози вбивством щодо працівників правоохоронних органів у зв`язку із виконаннями ними службових обов`язків, а саме погрози підпалити газ в будинку та підірвати його, тим самим заподіяти майнову та фізичну шкоду працівниками поліції сприймалося як загроза їхньому життю та здоров`ю.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимий, зокрема 28.03.2012 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ст. 15 ч. 2 ст. 115. ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, умовно-достроково звільненого, згідно ст.81 КК України, на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.05.2017 року з невідбути терміном 1 рік десять місяців три дні. На диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до висновків досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим високий, ризик небезпеки для суспільства оцінено як дуже високий та його виправлення без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції неможливе.
Крім того, судом враховано ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2021 року, згідно якої кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_10 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Тобто, кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, що означає, що відносно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 10.06.2020 у справі № 149/1596/16-к, щирим каяттям є жаль з приводу вчиненого злочину, добровільне відшкодування шкоди тощо. Крім того, суд зазначає, що ці обставини чи сукупність обставин мають бути в причинному зв`язку з цілями злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Судом враховано, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Однак, призначене судом покарання має слугувати не лише карою, а сприяти виправленю засудженого, а також запобіганню вчинення нових аналогічних злочинів іншими особами.
Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.01.2020 у справі № 349/1481/18, суд має враховувати суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю. Вчинення цього злочину може викликати у працівника правоохоронного органу почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє життя, здоров`я і майно, що може завадити йому успішно виконувати службові обов`язки в подальшому.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту в межах санкції відповідної статті КК України.
Витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання чи зміни заходів забеспечення кримінального провадження, в тому числі застосування запобіжних заходів немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 371, 373, 374,395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65-67, 345 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк п"ять місяців.
Початок відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 на виконання вироку суду.
Речові докази, а саме:
DVD - диск, на якому знаходяться відеозаписи із нагрудної камери патрульних поліцейських Хмільницького ВП, які обслуговували виклики, а саме: 10.10.2020 року о 23:00 год. ЄО № 4665 та 10.10.2020 року о 18:29 год. ЄО № 4661, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2