УХВАЛА

27 січня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в режимі відеоконференції між Рівненським міським судом та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0004450 від 21.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0004450 від 21.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 02.12.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 січня 2022 року включно.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 для проведення окремої невідкладної процесуальної дії.
В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати.
Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, зважаючи на те, що жоден із заявлених прокурором ризиків не обґрунтований. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, та за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, то, на думку суду, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. На даний час в рамках кримінального провадження не завершено судовий розгляд, а тому суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе вплинути на потерпілих та свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду; не виконувати його процесуальні рішення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.
Враховуючи вказане, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване, підлягає задоволенню, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки останній, обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 27 березня 2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1