ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/633/21 Справа № 711/2842/21 Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000008 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 серпня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.05.1999 Соснівським районного суду м.Черкаси за ч.3 ст.140, ч.2 ст.82, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 05.10.2001 звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 8 місяців 26 днів;

- 14.11.2003 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.03.2004 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково невідбуте покарання 1 місяць по вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.11.2003 і остаточно призначено позбавлення волі 4 роки 01 місяць, звільнений 11.11.2006 умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 2 дні;

- 23.04.2008 Соснівським районного суду м.Черкаси за ч.2 ст.186, ст.69, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбутий строк 01 місяць по вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.03.2004, остаточно визначено до відбуття 2 роки 01 місяць позбавлення волі, звільнений 23.04.2009 умовно-достроково, не відбутий термін 5 місяців 11 днів;

- 13.11.2009 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбутий строк 2 місяці по вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.04.2008, остаточно призначено до відбуття 1 рік 8 місяців позбавлення волі, звільнений 10.02.2011 умовно-достроково, не відбутий строк 3 місяці 6 днів;

- 05.11.2012 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.02.2015 умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 8 днів;

- 22.03.2016 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, ст.71 КК України приєднано частково не відбутий термін 8 місяців по вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.11.2012, остаточно призначено до відбуття 2 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений 28.08.2017 умовно-достроково, не відбутий строк 6 місяці 12 днів;

- 20.06.2019 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.1 ст.395 КК України до арешту на строк 6 місяців, звільнений 28.02.2020 по відбуттю строку покарання,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачав.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу в сумі 653,80 грн.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що будучи особою раніше неодноразово судимою, за вчинення умисних корисливих злочинів, 31.12.2020 о 14.30 год. знаходячись біля входу у приміщення «НОВА ПОШТА» по вул.Гагаріна, 77 в м.Черкаси, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав гірський велосипед марки «Comanche HURRICANE 26», який належить ОСОБА_8 , ринкова вартістю якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124- 21/5113-ТВ від 23.04.2021 могла складати 6199, 67 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить, з врахуванням у нього захворювання, позитивної характеристики з місця роботи, відсутності збитків потерпілому та чистосердечного каяття у скоєному злочині, змінити йому міру покарання, застосувавши ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити із наведених в ній підстав, прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши, та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.08.2021 щодо ОСОБА_7 відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст.94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, колегія суддів визнає правильною.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції дотримана.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного йому покарання та можливості його перевиховання з встановленням іспитового строку, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст.65 КК України призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні, корисливі злочини, перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується посередньо та відповідну санкцію інкримінованої статті, думку строни обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання пов?язаного з обмеженням його волі, відсутність претензій у потерпілого, в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, при невстановленні обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України у виді обмеження волі на певний строк.

З огляду на встановлені вище обставини та систематичність вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підстав для зміни призначеного йому за ч.2 ст.185 КК України покарання з застосуванням ст.75 КК України, як того просить обвинувачений в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, санціїєю ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тоді як місцевим судом призначено ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією даної статті, яке не є максимальним.

На переконання суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Колегія суддів також не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки, з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, таке звільнення не буде сприяти досягненню мети покарання в даному кримінальному провадженні.

При цьому враховується, що стаття 75 КК України може бути застосована у тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. При цьому таке рішення суд повинен належним чином умотивувати.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ОСОБА_7 раніше застосовувались положення ст.75 КК України і він звільнявся від відбування покарання з випробуванням за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.11.2003. Однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки в період іспитового строку ним вчинено нове кримінальне правопорушення корисливої спрямованості, за яке його було засуджено вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.03.2004 та який, після того, неодноразово судимий за умисні злочини. Наведене, а також встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення, дають колегії суддів підстави вважати, що обвинувачений вперто не бажає вести законослухняний спосіб життя.

Колегія суддів не задовольняє доводи обвинуваченого щодо відсутності претензій в кримінальному провадженні з боку потерпілого, оскільки наведене вирішено безпосередньо судом першої інстанції під час розгляду справи та враховано при призначенні ОСОБА_7 відповідного покарання.

Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
у х в а л и л а:

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді