Справа № 1-271/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілого ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання підсудного ОСОБА_10 та клопотання підсудного ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу, подані в межах розгляду кримінальної справи №1-271/11 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12, ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Подільського районного суду міста Києва з 2011 року перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12, ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України.
У зв`язку із звільненням у відставку судді члена колегії суддів ОСОБА_16 відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12 березня 2021 року визначено суддю члена колегії суддів ОСОБА_2 .
У зв`язку із звільненням у відставку головуючого судді у справі ОСОБА_17 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2021 року головуючою суддею визначено суддю ОСОБА_1 .
До заміни зазначених головуючого-судді та судді члена колегії суддів під час розгляду кримінальної справи попереднім складом суду кримінальна справа перебувала на стадії судових дебатів.
Постановою колегії суддів Подільського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року розгляд даної кримінальної справи розпочато спочатку, у відповідності до імперативних вимог ст. 258 КПК 1960 року.
В ході судового розгляду даної кримінальної справи підсудний ОСОБА_10 подав заяву про відвід судді-члену колегії суддів ОСОБА_18 , яка була задоволена постановою Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №1-271/11 між суддями від 14.01.2022, проведеного на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року про відвід судді-члена колегії суддів ОСОБА_18 - визначено суддю-члена колегії суддів - ОСОБА_3 .
Таким чином, у провадженні Подільського районного суду міста Києва у складі колегії суддів: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді-члени колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вказана кримінальна справа перебуває з 14.01.2022.
В судовому засіданні 14.02.2022 року підсудний ОСОБА_10 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, мотивуючи його тим, що він тривалий час утримується під вартою. Зазначив, що в нього наявні міцні соціальні зв`язки, до затримання офіційно служив у міліції, має дитину на утриманні. Крім того, зауважив, що попереднім складом суду при розгляді даної кримінальної справи порушено розумні строки. Звернув увагу суду, що Європейський суд з прав людини у справі «Дешко та інші проти України» своїм рішенням від 14.10.2021 констатував порушення пункту 3 статті 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» щодо надмірного утримання його під вартою.
Крім того, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_12 також подав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, яке мотивовано тим, що останній тривалий час перебуває під вартою. Також долучив до клопотання копію листа з Європейського суду з прав людини, яким прийнято колективну скаргу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проти України, до провадження.
Підсудний ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , щодо задоволення клопотань поклались на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотань підсудних заперечив, вказав, що ризики, якими виправдовується утримання підсудних під вартою обґрунтовані належним чином, та продовжують існувати і на даний час. Зауважив, що, незважаючи на встановлені процесуальні порушення, слід брати до уваги обставини інкримінованого злочину, які цілком виправдовують винятковість обраного запобіжного заходу та відсутність підстав для його зміни.
Представник потерпілих ОСОБА_15 щодо задоволення клопотань підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 заперечив. Крім того, подав письмові заперечення на клопотання останніх щодо зміни запобіжного заходу. Зазначив, що, на його думку, утримання підсудних під вартою є єдиним запобіжним заходом, можливим забезпечити належну процесуальну поведінку останніх, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із особливою жорстокістю.
Потерпілий ОСОБА_14 підтримав думку прокурора та щодо задоволення клопотань підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_12 заперечив. Вказав, що підсудним ОСОБА_19 на досудовому слідстві вживалось всіх можливих заходів з метою приховання матеріалів, які викривають його, як співучасника злочину, здійснював тиск на свідків. Крім того, ставить під сумнів міцність соціальних зв`язків підсудного ОСОБА_10 , оскільки на момент вчинення злочину останній був вже розлучений, та у зв`язку із перебуванням під вартою, у нього відсутній дохід, що зумовлює неможливість утримання дитини.
Потерпіла ОСОБА_13 підтримала думку прокурора та представника ОСОБА_15 .
Захисник підсудного ОСОБА_10 ОСОБА_7 заявлене ним клопотання підтримала та просила задовольнити.
Захисник підсудного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 клопотання ОСОБА_10 підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що при розгляді клопотань у попередньому складі суду про зміну запобіжного заходу, судом неправомірно надавались узагальнені спростування доводів підсудних щодо необхідності зміни запобіжного заходу, без урахування відомостей щодо конкретної особи кожного підсудного. Зауважила, що ОСОБА_10 підтримує спілкування з дружиною та донькою і, в межах можливостей, намагається брати участь у вихованні дитини.
Захисник підсудного ОСОБА_12 ОСОБА_9 заявлені підсудними клопотання підтримала та просила задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши подані підсудними клопотання та матеріали кримінальної справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року), запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Суд звертає увагу також на те, що хоча обов`язок забезпечення розумного строку тримання під вартою покладається на судові органи та тривалість такого перебування під вартою і є вагомою обставиною, яку необхідно брати до уваги при визначенні питання доцільності застосування запобіжного заходу, однак, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35), суди також повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи.
Аналізуючи зазначені твердження, колегія суддів вважає, що доцільність виняткового запобіжного заходу слід визначати відповідно до наявних ризиків, визначених положеннями ст. 148, ст. 150 КПК України (в редакції 1960 року).
При визначенні питання доцільності подальшого утримання під вартою підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , суд враховує, що інкриміновані підсудним злочини утворюють сукупність особливо тяжких злочинів, максимальною санкцією одного з яких, а саме ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому усвідомлення підсудними цієї обставини, переконливо дає підстави вважати, що останні можуть переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене у випадку визнання їх винуватими.
Крім того, в обґрунтування поданого клопотання, підсудний ОСОБА_10 вказує на порушення розумних строків при розгляді даної кримінальної справи, та такі доводи в цілому заслуговують на увагу в частині тривалості судового провадження. Разом із тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після останньої зміни складу суду 14.01.2022, колегією суддів в судовому засіданні 14.02.2022 прийнято безальтернативне рішення про необхідність розгляду кримінальної справи спочатку, що регламентується положеннями КПК в редакції від 1960 року. На даній стадії судового розгляду кримінальної справи письмові докази сторони обвинувачення не досліджувались, свідки та потерпілі судом ще не допитані, тому підсудні, будучи ознайомленими із матеріалами кримінальної справи, володіють відомостями щодо місця проживання останніх, та можуть вплинути на них, з метою зміни або відмови ними від показань, наданих на досудовому розслідуванні.
До того ж, відповідно до обставин, викладених у обвинувальному висновку, підсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні попередньо спланованого кримінального правопорушення у складі злочинної групи, діяльність якої була спрямована на досягнення єдиного для них злочинного результату, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними діяння, а також безпосередньо підтверджує ризик вчинення ними нового кримінального правопорушення.
Крім того, згідно з положеннями, визначеними ст. 150 КПК України (в редакції 1960 року), суд також враховує відомості, які характеризують особу підсудного ОСОБА_10 , який раніше не судимий, неодружений та має дитину, до затримання був офіційно працевлаштований, має місце реєстрації та місце проживання у м. Києві, та відомості щодо особи підсудного ОСОБА_12 , який раніше не судимий, є громадянином Російської Федерації, місця реєстрації у м. Києві не має, до затримання офіційно працевлаштований не був.
Перелік доказів зібраних під час досудового слідства, що додані до обвинувального висновку, є вагомим, безпосередню оцінку яким суд надасть в ході судового слідства під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового розгляду наведених відомостей та перелічених ризиків достатньо для продовження застосування щодо підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_12 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до положень ст. 165 КПК України 1960 року, запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході.
За таких обставин, надавши оцінку ризикам, не вирішуючи на даній стадії судового розгляду питання доведеності вини підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом осіб на особисту свободу, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності на даній стадії судового розгляду підстав для задоволення клопотання підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про зміну їм запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд або заставу, або будь-який не пов`язаний з утриманням під вартою запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.165-1 КПК 1960 року, суд,-
У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд або заставу, або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.
У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3