Справа № 386/270/22
Провадження № 1-кс/386/102/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
09 березня 2022 року смт. Голованівськ

Слідчий суддя

Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ клопотання виконуючого обов`язки слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, гр. України, освіта повна загальна середня, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей має, військовозобов`язаного, не депутата, працюючий водієм ПАТ «Північ Транс»,зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніш не судимий.
Клопотання надійшло до суду «09» березня 2022 року о 11 год. 03 хв.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши слідчого, думку підозрюваного і його захисника, з`ясувавши позицію прокурора, та дослідивши докази по даних матеріалах:

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов`язки слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за прокурора Новоархангельського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 07.03.2022 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , та рухаючись за межами населеного пункту села Кринички Голованівського району Кіровоградської області, по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» з боку міста Умань Черкаської області, в напрямку міста Кропивницький Кіровоградської області.

Під час руху ОСОБА_5 наближався до заокруглення проїзної частини ліворуч, по напрямку руху його транспортного засобу, проявив особисту неуважність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, порушивши вимоги пунктів 2.3 (б) Правил дорожнього руху України «…бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.», та 12.1 Правил дорожнього руху України «…під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.», не вибрав безпечної швидкості для руху, допустив виїзд на праве узбіччя, де втратив керування керованим ним транспортним засобом, з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху.

Внаслідок вищезазначених односторонніх дій водія ОСОБА_5 , на відстані 2 м від лівого краю проїзної частини, щодо напрямку руху автомобіля «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , та на відстані 9 м до залізобетонної опори лінії електромережі № 124, відбулось зіткнення автомобіля «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 з автомобілем «Opel Cadet» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , що рухався у зустрічному йому напрямку.

Тобто невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_5 та порушення ним вимог п.п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів.

У результаті ДТП водій та пасажир автомобіля «Opel Cadet» - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, а малолітній пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому черепа, закритого перелом правого стегна, закритого перелом лівого стегна, струс головного мозку, травматичний шок, сопор.

07.08.2022 о 22 годині 12 хвилин, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання 07.03.2022 о 22 годині 12 хвилин.

08.03.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, повідомлено про підозру:

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 під час дачі показів повідомив, що користуючись своїми права, передбаченими ст. 63 Конституції України він відмовляється від дачі показань на даний момент.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 07.03.2022, де зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на смузі зустрічного руху, щодо напрямку руху транспортного засобу «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , під час огляду місця події також зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів, які приймали участь у ДТП, а також стан дорожніх та погодних умов; речовими доказами: автомобілем «Volkswagen Crafter» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 ; автомобілем «Opel Cadet» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , на яких в ході огляду місця події зафіксовані пошкодження в результаті зіткнення.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, « Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року.) У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст. 12, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням спеціального права.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" вказував, що « ..не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.
Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.»
Враховуючи, що під час досудового розслідування зібрано достатньо письмових доказів, які вказують на можливе вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому 08.03.2022 підозра є обґрунтованою.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає в обранні з урахуванням особи підозрюваного, соціального та сімейного стану який не став перешкодою до вчинення тяжкого злочину, який набув значного суспільного резонансу та порушив життя цілої родини та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку яким є смерть двох осіб, що неможливо усунути чи відшкодувати та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, у тому числі малолітнім дітям.
Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадженні;
Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадженні.
Обґрунтуванням ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні є те, що у разі визнання ОСОБА_5 винним, що загрожує покарання строком від 5 до 10 років позбавлення волі, а тому з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів, обґрунтованості підозри, перебуваючи поза місцем позбавлення волі, особа матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, застосовуючи моральний чи фізичний тиск, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь та уникнення покарання.
Обґрунтуванням ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду є те, що особа проживає в іншому населеному пункті м. Кривий Ріг. У разі не застосування запобіжного заходу тримання під вартою, особа матиме реальну можливість для переховування від слідчого, прокурора та суду.
Даний ризик також підтверджується тим, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан та особа матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду.
Також, з метою уникнення відповідальності може виїхати як за межі України маючи закордонний паспорт, а також потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території.

Проведення та завершення вже розпочатих слідчих ( розшукових) дій, у зв`язку з їх об`ємністю та складністю, необхідністю проведення значної кількості судових експертиз як судово-медичних так і технічних обставин ДТП, що потребує значного часу понад 2 місяців.
Проведенням всіх необхідних процесуальних дій насамперед експертних досліджень, висновки яких є джерелом доказів можливо встановити необхідні об`єктивні дані щодо самих подій 07.03.2022 та обставин вчинення злочину, ролі та ступеню вини підозрюваного у його вчиненні, чим забезпечити виконання одних з основних завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного і неупередженого розслідування та судового розгляду.
За таких обставин, зазначені в клопотанні, ризики є належно обґрунтованими.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ризики передбачені ст.177 КПК України, мають місце на даний момент та будуть продовжувати мати місце у подальшому у випадку перебування ОСОБА_5 на волі. Можливість настання ризиків напряму залежить від застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешту чи застава.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, неможливо уникнути вищенаведених ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застава не може бути обрана, оскільки в підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків.

Крім того, відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України розмір застави може не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, яким спричинено загибель потерпілих.
Домашній арешт до підозрюваного обирати недоцільно, оскільки він зможе прямо впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обрання домашнього арешту не забезпечить виконання особою покладених на нього обов`язків, та особа матиме можливість безперешкодно покидати місце свого проживання. Перебування ОСОБА_5 на волі, унеможливить постійний цілодобовий контроль, з боку органу досудового розслідування Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за виконання підозрюваним передбачених ст. 194 КПК України, обов`язків насамперед не залишати житло цілодобово або у певний період, що у свою чергу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Більш м`які запобіжні заходи не відповідають як тяжкості вчиненого злочину, наслідком якого є смерть двох осіб та заподіяння тілесних ушкоджень малолітній потерпілій, так і насамперед обставинам вчинення злочинів.
Також, п. п. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігати вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен хто заарештовано або затримано згідно з положеннями п.п. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.
Вищезазначені обставини зокрема наявність ризиків , передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосувати більш м`які запобіжні заходи з урахуванням тяжкості злочину, обставин його вчинення та наслідків, а також особи підозрюваного є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.
Просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не визначати останньому розмір застави.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити,вбачаючи для цього достатні підстави. Вважали, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що ним дійсно було скоєна дорожньо-транспортна пригода. Однак як це трапилось він не пам`ятає. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт, оскільки той зобов`язується в подальшому з`являтись на виклики слідчого.

Перевіривши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку слідчого та позицію прокурора, приходжу до наступного висновку, що вказане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

До запобіжних заходів відносяться особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою (ч. 1 ст. 176 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За нормами ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відносяться до категорії тяжких злочинів відповідно, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років, що підтверджується доданими до клопотання слідчим матеріалами, (а/с. 9-48).

Як вбачається з копії протоколу затримання особи від 07.03.2022 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України о 22 год. 12 хв. (а.с.25-27).

07.03.2022 року ОСОБА_5 слідчим повідомлено в присутності захисника про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України. (а/с.29-33).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що підозрюваний є повнолітньою людиною, не маючої інвалідності, має задовільний стан здоров`я.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного через тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, який відносяться до категорії тяжких, відсутні особи, які могли б поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; відсутність даних, що у підозрюваного наявні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено та стороною захисту не заявлено, що унеможливлює застосування домашнього арешту.

Разом з тим посилання сторони обвинувачення щодо не визначення підозрюваному розміру застави у відповідності до вимог до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає безпідставним у даному випадку, оскільки дана норма закону вказує на право, а не на обов`язок суду щодо її застосування.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу .

З урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, достатньою буде застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк тримання під вартою на 60 днів, з моменту затримання, а саме: з 22 години 12 хвилин 07 березня 2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання виконуючого обов`язки слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000109, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обчислювати з моменту затримання, а саме з 22 години 12 хвилин, 07 березня 2022 року до 22 години 12 хвилин, 05 травня 2022 року.
В іншій частині клопотання відмовити.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 ( сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030200, призначення платежу: ПІБ особи, яка внесла заставу, ПІБ особи, за яку внесено заставу, Голованівський районний суд Кіровоградської області, забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню №0000109

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ " "Кропивницький слідчий ізолятор», негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово виконуючого обов`язки слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , який звернулась з клопотанням, прокурора Новоархангельського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області та слідчого суддю Голованівського районного суду Кіровоградської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`яснити йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за викликом;

2) не відлучатися з місця свого проживання а саме : з АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт громадянина України та закордонний паспорт (у разі наявності).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 05 травня 2022 року включно.

Копії даної ухвали негайно вручити учасникам судового провадження та відповідальним особам конвою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Дата та час складення і оголошення повного тексту ухвали: 10 березня 2022 року об 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1