Справа № 276/714/21
Провадження по справі№ 1-кп/276/153/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000004 по обвинуваченню
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка Володарсько Волинського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ :
25.12.2020 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом із співмешканцем ОСОБА_6 знаходилась в будинку по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 .
В цей день час та місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово
виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, у ході якого у
останнього виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Внаслідок чого, ОСОБА_6 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка в цей час
знаходилась на ліжку в спільній кімнаті та кулаком руки наніс удар в
ділянку правого ока, після чого, утримуючи руками за одяг стягнув потерпілу
ОСОБА_5 на підлогу та вхопивши руками за ноги витягнув її в коридор будинку.
В момент, коли потерпіла ОСОБА_5 знаходилась в лежачому положенні на
підлозі та не встигла підвестись, ОСОБА_6 підняв її обома руками та,
утримуючи в горизонтальному положенні, ногами до виходу, умисно кинув
потерпілу ОСОБА_5 на бетонний поріг входу до будинку, внаслідок чого
ОСОБА_5 правою частиною голови вдарилась об сходинку вказаного бетонного
порогу.
Внаслідок вказаних умисних злочинних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме садна в ділянці правого ока, підгострої субдуральної гематоми правої лобно-скронево-тім`яної ділянки головного мозку, дислокаційного синдрому (зміщення структур мозку), яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та пояснив, що з серпня 2020 року проживав спільно з ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . 24.12.2020 близько 2 години ночі потерпіла почала на нього сваритись, це йому не сподобалось, він підійшов до ліжка де лежала потерпіла та наніс їй долонею лівої руки удар по обличчю потерпілої та в подальшому витягнув її за ноги в коридор та залишив її там, закривши двері до будинку. Біля 4 години ранку він впустив потерпілу до будинку та вони лягли спати. Вранці біля 10 години потерпіла прокинулась та почала забирати свої речі, нести їх до свого будинку та йому це набридло і він закрив двері до будинку перед потерпілою, яка стояла на порозі, і в цей час почув глухий стук від падіння, як саме падала потерпіла він не бачив. Відкривши відразу вхідні двері він побачив, що потерпіла лежала на землі навпроти криниці на відстані 2-2,5 метри від будинку, спочатку вона не ворушилась, потім почала піднімати голову, побачивши це він закрив двері та пішов спати. Через декілька хвилин потерпіла почала стукати у вікна будинку щоб він відкрив двері та вона забере речі, але він двері не відкрив та потерпіла через півгодини пішла до себе до дому, бо має будинок у цьому ж селі. Зазначив, що потерпіла лежала на спині, але слідів крові чи синяків на їй він не бачив. Вказав що біля входу в будинок є поріг висотою 10-15 см, але зазначив що потерпіла вдарилась не об цей поріг, а об бетонну залівку біля криниці, він її на поріг не кидав. Після цього лише один раз потерпіла ночувала у нього в будинку, її в п`яному стані привили знайомі, і вже 7 січня він дізнався що потерпілу забрала швидка допомога в лікарню.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, щоз серпня 2020 року проживала спільно з ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . 25.12.2020 близько 10 години обвинувачений наніс кулаком лівої руки два удари в праве око та взявши за ноги стягнув з ліжка і витягнув у коридор. Після цього обвинувачений взяв її за ліву руку і ліву ногу та викинув з дверей на поріг, де вона вдарилась правою тім`яною частиною голови об бетонний поріг, відчула гостру біль та запаморочення, потім постійно боліла голова. Яке було положення тіла після падіння вже не пам`ятає. Після того як вона підвелась стукала в двері будинку обвинуваченого, так як він їх закрив, для того щоб забрати свої речі. Оскільки обвинувачений не відкривав двері, вона розбила вікно, відкрила двері та забирала свої речі з будинку. Також потерпіла зазначила, що вночі 24.12.2020 обвинувачений її не бив, всі дії вчиняв зранку 25 грудня та вона сама біля криниці не падала, а це обвинувачений кинув її з порога. Про вказані події вона розповіла своїй сусідці ОСОБА_7 , яке живе поруч. Після падіння біля будинку обвинуваченого їй постійно боліла голова, почались головокружіння та 7 січня 2021 року вона лежала на ліжку, не могла встати та втратила свідомість, після чого її забрала швидка допомога і в лікарні було проведено операцію. Щодо покарання потерпіла поклалась на розсуд суду.
Допитаний свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 7 січня 2021 року їй подзвонила сусідка із с. Хичів та повідомила, що її матір ОСОБА_5 забрала швидка допомога. Від іншої сусідки ОСОБА_7 дізналась, що її побив співмешканець ОСОБА_6 , хоча сам обвинувачений це заперечував. Пізніше в лікарні числа 10-11 січня 2021 року мати їй розповіла, що ОСОБА_6 викинув її зі свого будинку та вона вдарилася правою частиною голови при падінні об поріг, за удари по обличчю мати їй не розповідала. Зі слів матері конфлікт виник через те, що мати не хотіла йти по горілку, про те що мати проживала з ОСОБА_6 свідок не знала. Після операції стан матері значно погіршився, якщо на неї морально давити вона починає плакати, зараз має певні проблеми з пам`яттю, хоча до цих подій проблем з пам`яттю не було.
Свідок ОСОБА_9 в суді розповіла, що обвинувачений ОСОБА_6 проживає у с. Хичів та його будинок розташований навпроти її будинку. Десь 25 грудня 2020 року після Католицького Різдва після обіду вона побачила ОСОБА_5 , яка виходила з домоволодіння ОСОБА_6 та несла торби і йшла до свого будинку, який знаходиться поруч через 3 будинки, свідок побачила на обличчі потерпілої синяк та спитала що трапилось. ОСОБА_5 розповіла що її побив ОСОБА_6 , бив руками, потім взяв на руки та викинув «з вікна» і вона впала, а коли підвелась почала стукати у двері, проте ОСОБА_6 спочатку двері не відчиняв і вона розбила шибку у вікні щоб відкрити двері. Також потерпіла в цей день сказала свідку, що в неї гуля на голові за вухом, показуючи рукою, проте свідок саме ушкодження не бачила, так як потерпіла була у шапці і свідок не дивилась туди. Можливо через день чи два вона знову бачила потерпілу і та розповідала, що їй болить голова, в неї запаморочення та її нудить, на що свідок радила потерпілій звернутись до лікаря. Свідок зазначила, що потерпіла ОСОБА_5 проживала разом з обвинуваченим у його будинку приблизно із серпня 2020 року, вони разом ходили на підробітки, особисто вона будь-яких сварок чи конфліктів між ними не бачила. Також свідок пояснила, що потерпілу, яка лежала на підлозі, у її будинку в с. Хичів 07.01.2021 року виявили сусіди, які викликали швидку та повідомили дочку потерпілої.
Крім показів потерпілої та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
- рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , згідно якого 11.01.2021 року від ОСОБА_8 отримано заяву по факту тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 .
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.01.2021 року від ОСОБА_8 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, про те, що в період з 03.01.2021 року по 07.01.2021 року ОСОБА_11 заподіяв тілесні ушкодження матері заявниці ОСОБА_5 в результаті яких останній було проведено хірургічне втручання у виді трепанації черепної коробки;
- протоколом огляду місця події від 11.01.2021 з фототаблицею, з якого вбачається наявність одноповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до домоволодіння простягається забетонована доріжка, яка веде до бетонного порогу, який складається з двох східців та має розміри верхньої части 2 м.50 см. на 1 м. та нижньої частини 1 м.30 см. на 1 м.50 см. Верхня частина бетонного порогу ліворуч межує з лівим одвірком вхідних дверей до домоволодіння. Через двері наявний вхід до веранди домоволодіння. Прямо по ходу веранди знаходиться вхід до коридору, в якому зліва та справа наявні двері, що ведуть до кухні та кімнати;
- довідкою КНП «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського Житомирської обласної ради №173/21 від 12.01.2021 року, з якої слідує, що ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з діагнозом ЗЧМТ, підгостра субдуральна гематома правої лобно-скронево-тімяної ділянки головного мозку. Дислокаційний синдром в стадії клінічної декомпенсації. 07.01.2021 року проведено краніотомію правої скронево-тімяної ділянки. Видалення підгострої субдуральної гематоми правої гемісфери головного мозку;
- протоколом мультиспіральної комп`ютерної томографії від 07.01.2021 року, під час якої було виявлено підгостру субдуральну гематому правої гемісфери головного мозку. Дислокація серединних структур вліво;
- випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Гербачевського Житомирської обласної ради №173 від 16.01.2021 року, з якої слідує, що ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з діагнозом ЗЧМТ, підгостра субдуральна гематома правої лобно-скронево-тімяної ділянки головного мозку. Дислокаційний синдром в стадії клінічної декомпенсації. 07.01.2021 року проведено краніотомію правої скронево-тімяної ділянки. Видалення підгострої субдуральної гематоми правої гемісфери головного мозку;
- висновком експерта №97 від 26.01.2021 року згідно якого у ОСОБА_5 виявлено ЗЧМТ у вигляді: садна в ділянці правого ока, підгострої субдуральної гематоми правої лобно-скронево-тім`яної ділянки головного мозку; дислокаційного синдрому, яка могла утворитися від одного удару об тупий твердий предмет, під час того, як потерпіла знаходилась на незначній висоті, не виключено в термін та за обставин як зазначено в медичній документації та постанові про призначення судово-медичної експертизи та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Потерпіла в момент спричинення тілесних ушкоджень могла знаходитись в горизонтальному або близькому до нього положенні тіла, при якому ділянки тіла були б доступними для спричинення тілесних ушкоджень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.01.2021 року проведеного за участю ОСОБА_5 , під час якого потерпіла розповіла, що 25.12.2020 року вона з ОСОБА_12 знаходились вдома, лежала на ліжку, між ними виникла сварка, під час якої обвинувачений підійшов до неї та кулаком правої руки наніс один удар в ділянку правого ока, після чого за ноги стягнув її з ліжка на підлогу та за ноги витягнув до коридору та взявши на руки викинув з веранди будинку на вулицю, в результаті чого вона впала та вдарилась головою об бетонний поріг;
- висновком експерта №287 від 25.02.2021 року, згідно якого враховуючи локалізацію та власне характер всіх тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 та дані процесуальних документів, не виключається можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій за обставин, вказаних самою потерпілою. Згідно Наказу №6 МОЗ України ввід 17.01.95р. та «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Оскільки тілесні ушкодження у ОСОБА_5 мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, за своїм власне характером, це не впливало на своєчасно або несвоєчасне звернення потерпілої за медичною допомогою;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2021 року проведеного за участю ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений розповів, що він проживав з ОСОБА_5 , спільно вживали спиртні напої. 25.12.2020 року між ними виник конфлікт, в ході якого він підійшов до ліжка, на якому лежала потерпіла та наніс їй кулаком правої руки кілька ударів в область обличчя, після чого почав її виганяти з будинку. Коли потерпіла відмовилась вставати з ліжка, він взяв її за ноги стягнув з ліжка на підлогу та за ноги витягнув до коридору де й покинув;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2021 року проведеного за участю ОСОБА_5 , під час якого потерпіла розповіла, що вона лежала на ліжку в кімнаті АДРЕСА_4 . В неї зі співмешканцем ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого обвинувачений підійшов до неї та кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя, після чого стягнув її з ліжка та витягнув до коридору, де підняв на руки та виніс до веранди, а саме підніс до вхідних дверей та кинув на землю таким чином, що її тулуб впав на ділянку подвір`я, вкриту щебенем, головою вона вдарилась об бетонний поріг;
- висновком експерта №614 від 23.04.2021 року, згідно якого враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 більш ймовірно, що вони могли утворитись в термін та за обставин вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 . Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 малоймовірно, що вони могли утворитись за обставин так як зазначено в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 .
Показання обвинуваченого про те, що він не кидав потерпілу ОСОБА_5 з порога, а вона сама впала суд розцінює, як захисну позицію та намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності. Так, оцінюючи всі досліджені під час судового розгляду докази, судом встановлено, що показання обвинуваченого в цій частині спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що обвинувачений взяв її за ліву руку і ліву ногу та викинув з дверей на поріг, де вона вдарилась правою тім`яною частиною голови об бетонний поріг, відчула гостру біль та запаморочення, що відповідає обставинам, зафіксованим у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.04.2021 року за участю ОСОБА_5 , а також показанням свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що потерпіла в день отримання ушкоджень розповідала їй що її побив ОСОБА_6 та він її викинув з будинку і вона бачила гематому на обличчі потерпілої, і показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в суді розповіла, що мати після операції відразу їй розповіла, що тілесні ушкодження вона отримала, внаслідок того, що ОСОБА_6 кинув її з порогу, а не через самостійне падіння. Показання потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 підтверджуються також протоколом огляду місця події від 11.01.2021 з фототаблицею, з якого вбачається наявність бетонного порогу біля одноповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та висновком експерта №614 від 23.04.2021 року, згідно якого враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 більш ймовірно, що вони могли утворитись в термін та за обставин вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 , а не підозрюваного ОСОБА_6 .

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку. Покази надані потерпілою та свідками у ході судового розгляду кримінального провадження є логічними та послідовними, узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, будь-яких підстав обмовляти обвинуваченого потерпілою або свідками не встановлено та самим обвинуваченим про це не вказувалось.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Суд зокрема враховує особу ОСОБА_6 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно з досудовою доповіддю, наданою Хорошівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства та на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення органом пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 призвели до тяжких наслідків, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.
Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин,ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вчинив умисний тяжкий злочин, у вчиненому не розкаявся, перед потерпілою не вибачався та шкоду не відшкодовував, з урахуванням думки прокурора і потерпілої, яка щодо призначення покарання покладалась на розсуд суду, що в своїй сукупності, на думку суду, істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину і не дає підстав для застосування положень статей 69 та 75 Кримінального кодексу України, а дає підстави для призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
За змістом п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд може прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
В силу п.9 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України до переліку запобіжних заходів відноситься домашній арешт.
Вирішуючи питання щодо наявності достатніх підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що може свідчити про ризик переховування від виконання вироку суду, проте судом враховується, що обвинувачений під час кримінального провадження від органу розслідування та суду не переховувався, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили але не більше ніж на два місяці з дня винесення даного вироку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.
Заборонити ОСОБА_6 , залишати у період з 21 години по 07 годину наступного дня місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора, суду;
3. уникати від спілкування зі свідками чи потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що у разі не виконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирок щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після його оголошення.
Вирок в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 направити для виконання до Відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1