Єдиний унікальний № 946/4920/21
Провадження № 1-кп/946/120/22
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
та продовження обов`язків по запобіжному заходу

21 березня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 , представник потерпілої ОСОБА_11 ,

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000114, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого неповнолітню дитину, не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України ;
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого одну неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України;
встановив:
Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 227000грн. строком на 60 діб, строк дії якого спливає 29 січня 2022 року, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, вважає, що не порушував зобов`язання, тому немає необхідності продовжувати строк їх дії стосовно нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, вважають, що обвинувачений не порушував свої обов`язки, тому немає підстав продовжувати строк їх дії.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_9 заперечили проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому захисник ОСОБА_9 просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, пославшись на те, що клопотання прокурора не обґрунтоване. Тривалий час обвинувачений утримується під вартою.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані у даному кримінальному провадженні 25 березня 2021 року, що підтверджується відповідними протоколами, ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2021 року відносно них були застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою, строк дії яких продовжувався у встановленому законом порядку. Обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були внесені застави, а потім вони були звільнені із слідчого ізолятора і відносно них діють обов`язки передбачені п. 2 - 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населених пунктів, в яких вони проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Дія запобіжних заходів та обов`язків спливає 25 березня 2022 року.

При цьому раніше суддями була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачувані можуть переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року у провадженні вказаного суду перебуває кримінальне провадження №2602/1667/12 відносно, у тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 186 КК України, кримінальне провадження не розглянуте.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені прокурором клопотання, дійшов висновку про їх часткове задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинувачених (для ОСОБА_4 : 38 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою, хоча захисник і послалася на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, але не довела суду неможливість його утримання під вартою у зв`язку з цим; для ОСОБА_5 : 43 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою; для ОСОБА_6 : 46 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що вони не мають постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вони можуть ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачуваних.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпіла, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту потерпілої та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 а також того, що їм відомі відомості про потерпілу та свідків, вони, перебуваючи на свободі, можуть застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно всіх обвинувачених.

Суд погоджується з тим, що відомості про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини іншим судом можуть бути враховані як відомості, що характеризують осіб цих обвинувачених та підтверджувати наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Тому суд вважає, що прокурором доведене продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно цих обвинувачених.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, розгляд справи неодноразово відкладався через неявку сторони захисту, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України відносно ОСОБА_4 , а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, - до 20 травня 2022 року та продовжити для ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строк дії обов`язків, передбачених п. 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на той же строк.

Суд вважає доцільним визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується, суд вважає за доцільним визначити йому заставу у сумі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 227000 грн (100 х 2270 грн), з покладанням обов`язків, передбачених п. 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст. 370 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження на строк до 20 травня 2022 року.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 20 травня 2022 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу, як альтернативні запобіжний захід, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 227000грн, після внесення яких ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти та буде вважатися таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави. Обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього обов`язки строком до 20 травня 2022 року, передбачені п. 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п. 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 20 травня 2022 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 а також направити для виконання до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала, в частині продовження строку тримання під вартою. може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1