Справа №577/1444/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/145/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

24 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/1444/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку та застосування ч. 5 ст. 72 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі (із доповненнями і уточненнями) засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою матеріали справи повернути до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду, оскільки 15.02.2020 закінчився строк давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004, тому його слід звільнити від покарання. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що провадження в суді першої інстанції розглядалося незаконним складом суду, в клопотанні про відвід судді в судовому засіданні 03.06.2020 було відмовлено, а його безпідставно видалено із зали судового засідання. Вказує про відсутність в судовому засіданні 03.06.2020 прокурора, явка до суду якого є обов`язковою.

24.04.2020 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку та зарахування строку попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), яке обґрунтував тим, що 15.02.2020 закінчився строк давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2020 відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання засудженому ОСОБА_7 . Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 набрав законної сили, приведений до виконання, тому відповідне клопотання повинно розглядатися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Засуджений ОСОБА_7 надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження у його відсутність, про що не заперечують прокурор і захисник.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора ОСОБА_8 про часткове задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до довічного позбавлення волі.

Засуджений самостійно звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку та застосування ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 КПК, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду, а згідно ч. 3 ст. 81 КПК при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). При цьому коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження, крім іншого, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду клопотання засудженого 30.04.2020 ОСОБА_7 звернувся із заявою про відвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , в результаті чого в судовому засіданні було оголошено перерву для вирішення відповідної заяви. 20.05.2020 іншим суддею цього суду в задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено у зв`язку з відсутністю обставин, які викликали б сумніви у неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_1 при розгляді клопотання засудженого.

03.06.2020 ОСОБА_7 знову заявив усне клопотання про відвід головуючого у справі, в судовому засіданні було оголошено перерву для оформлення зазначеного клопотання в письмовому вигляді та, після з`ясування думки сторін кримінального провадження, суддя в порушення вказаного вище порядку вирішення відводу протокольною ухвалою відмовив у задоволенні зазначеного відводу, що на думку колегії суддів являється істотним порушенням прав і законних інтересів засудженого. При цьому ОСОБА_7 було видалено із зали судового засідання на весь час розгляду кримінального провадження.

Діючи відповідно ст. 22 КПК, суд першої інстанції повинен створити необхідні умови для реалізації засудженим його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги засудженого щодо обов`язкової участі прокурора у судовому засіданні під час розгляду його клопотання, оскільки згідно положень ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання для вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи специфіку допущених судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду і застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури (ст. 2 КПК), колегія суддів вважає за необхідне після скасування судового рішення постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому в задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання та застосування ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28.11.2017 на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) засудженому ОСОБА_7 вже зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.03.2004 до 26.03.2004 та з 29.04.2004 до 15.02.2005 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004, яким ОСОБА_7 було засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 до довічного позбавлення волі, набрав законної сили і звернутий до виконання у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, а тому вказана вище норма закону, на яку посилається засуджений не може бути застосована, оскільки відповідно ч. 1, 5 ст. 80 КК, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у певні строки; питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом; якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу судді у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання, задовольнивши таким чином частково його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2020 відносно ОСОБА_11 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити засудженому ОСОБА_12 в задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання та застосування ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4