КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5935/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року,

за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

особи, щодо якої вирішується питання про видачу ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 )

перекладача ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_13 (громадянина Республіки Польща) на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.08.2021 року про видачу до Республіки Польща в рамках проведення екстрадиційної перевірки та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.08.2021 року про видачу до Республіки Польща, щодо:

ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 258 параграф 3, ст. 271 параграф 3, ст.ст. 273, 284, 286, 297, 300 КК Республіки Польща, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 222, ч. 5 ст. 192, ч. 1 ст. 388, ч. 2 ст. 222 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_13 (громадянина Республіки Польща) на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.08.2021 року про видачу до Республіки Польща в рамках проведення екстрадиційної перевірки.

Як зазначає апелянт, висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на момент постановлення оскаржуваного рішення не існувало обставин, які б унеможливлювали видачу особи, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя мотивував своє рішення про скасування постанови про видачу особи з підстав того, що ОСОБА_13 звернувся у передбаченому законом порядку до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в країні.
Разом з тим зазначає, що за інформацією Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, 09.04.2021 року ОСОБА_13 , перебуваючи у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», звернувся до ЦМУ ДМС із заявою про визнання його біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту. Вказану заяву було розглянуто в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», водночас відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», вказане звернення до розгляду прийнято не було.
Згідно інформації Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України від 11.02.2021 року, ОСОБА_13 із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не звертався., таким чином на час завершення екстрадиційної перевірки не перебував у процедурі визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту. Довідку про звернення за захистом ОСОБА_13 отримав тільки 10.09.2021 року, тобто вже після винесення постанови від 20.08.2021 року про його видачу (екстрадицію) до Республіки Польща та вручення йому 26.08.2021 року вказаної постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_15 та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Регіональною прокуратурою м. Познань здійснюється досудове розслідування проти громадянина Республіки Польща ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ), який розшукується компетентними органами Республіки Польща за вчинення злочинів, передбачених ст. 258 § 3 (керування злочинною організацією з метою вчинення податкових злочинів); ст. 286 § 1, ст. 294 § 1, ст. 297 §, ст. 11 § 2, ст. 12 § 1, ст. 65 § 1 (шахрайство, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене організованою групою з використанням підроблених документів з метою отримання субсидії), ст. 18 § 2, ст. 271 § 3, ст. 12 § 1, ст. 65 § 1(підробка документів, в складі організованої групи, з метою отримання фінансової або особистої вигоди, - 2 злочини); ст. 286 § 1, ст. 294 § 1, ст. 297 § 1, ст. 11 § 2 (використання підроблених документів та шахрайство з метою отримання кредиту, вчинене у великих розмірах, у складі організованої групи); ст. 284 § 2, ст. 294 § 1 (привласнення ввіреного майна в особливо великих розмірах); ст. 300 § 2 (незаконні дії з майном, на яке накладено арешт); ст. 273 § 2, ст. 12 § 1 (використання підроблених документів і шахрайство з метою повернення податку на товари та послуги) Кримінального кодексу Республіки Польща; ст. 18 § 2 Кримінального кодексу Республіки Польща, ст. 20 § 2, ст. 62 § 2, ст. 37 § 1, п. 2 і 5, ст. 6 § 2 (підробка документів, вчинена у складі організованої групи) Податкового кримінального кодексу Республіки Польща, ст. 20 § 2, ст. 62 § 2, ст. 56 § 1, ст. 7 § 1, ст. 37 § 1 п. 5, ст. 38 § 2 п. 1, ст. 6 § 2 (використання підроблених документів та шахрайство з метою зменшення публічно-правової дебіторської заборгованості у виді податку, вчинене у великих розмірах в складі організованої групи) Податкового кримінального кодексу Республіки Польща; ст. 62 § 2, ст. 76 § 1, ст. 7 § 1, ст. 37 § 1 п. 1 ст. 38 § 2 п. 1, ст. 6 § 2 (використання підроблених документів і шахрайство з метою повернення податку на товари та послуги) ; ст. 56 § 1, ст. 37 § 1 п.1, ст. 6 § 2 (шахрайство з метою зменшення публічно-правової дебіторської заборгованості у виді податку, вчинене у великих розмірах) Податкового кримінального кодексу Республіки Польща.
07.04.2020 року Апеляційним судом м. Познань щодо ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
12.12.2020 року ОСОБА_15 затримано на території Київської області.
15.12.2020 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області щодо ОСОБА_15 застосовано тимчасовий арешт.
14.01.2021 року до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Польща про видачу ОСОБА_15 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_15 Генеральна прокуратура України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручила Київській обласній прокуратурі.
19.01.2021 року Шевченківським районним судом міста Києва щодо ОСОБА_15 застосовано екстрадиційний арешт, який цим же судом неодноразово продовжувався, востаннє до 22.11.2021 року.
20.08.2021 року начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_16 винесено постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_15 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 258 § 3; ст. 286 § 1, ст. 294 § 1, ст. 297 §, ст. 11 § 2, ст. 12 § 1, ст. 65 § 1; ст. 18 § 2, ст. 271 § 3, ст. 12 § 1, ст. 65 § 1(2 злочини); ст. 286 § 1, ст. 294 § 1, ст. 297 § 1, ст. 11 § 2; ст. 284 § 2, ст. 294 § 1; ст. 300 § 2; ст. 273 § 2, ст. 12 § 1; ст. 18 § 2 Кримінального кодексу Республіки Польща, ст. 20 § 2, ст. 62 § 2, ст. 37 § 1, п. 2 і 5, ст. 6 § 2 Податкового кримінального кодексу Республіки Польща, ст. 20 § 2, ст. 62 § 2, ст. 56 § 1, ст. 7 § 1, ст. 37 § 1 п. 5, ст. 38 § 2 п. 1, ст. 6 § 2 Податкового кримінального кодексу Республіки Польща; ст. 62 § 2, ст. 76 § 1, ст. 7 м § 1, ст. 37 § 1 п. 1 ст. 38 § 2 п. 1, ст. 6 § 2; ст. 56 § 1, ст. 37 § 1 п.1, ст. 6 § 2 Податкового кримінального кодексу Республіки Польща.
28.08.2021 року захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_15 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову від 20.08.2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_15 для притягнення до кримінальної відповідальності.
24.09.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_15 постанову від 20.08.2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_15 для притягнення до кримінальної відповідальності.
З таким висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, у разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 01.06.2021 року ОСОБА_15 , перебуваючи під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» звернувся до Центрального Міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (далі ЦМУ ДМС) з заявою щодо оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до листа ЦМУ ДМС від 05.07.2021 року, за результатами розгляду звернення ОСОБА_15 , 25.06.2021 року ЦМУ ДМС надіслано до Київської обласної прокуратури лист щодо отримання дозволу на відвідування працівниками Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з метою забезпечення виконання вимог Закону України « Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» про особисте звернення із заявою для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до листа ЦМУ ДМС від 22.07.2021 року Київською обласною прокуратурою надано дозволу на відвідування працівниками Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
В подальшому заяву ОСОБА_15 розглянуто ЦМУ ДМС в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» та листом від 06.05.2021 року надано пояснення щодо подальшого звернення до ЦМУ ДМС із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до листа ЦМУ ДМС від 26.05.2021 року у відповідь на звернення Київської обласної прокуратури, ОСОБА_15 не перебував у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», питання стосовно видачі іноземців, які перебувають в Україні і вчинили злочин поза межами України, регулюється законодавчими актами України та міжнародними договорами України. Положення частини другої цієї статті не застосовуються до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.
Згідно зі ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
Відповідно до ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, постанова начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва про видачу (екстрадицію) ОСОБА_15 для притягнення до кримінальної відповідальності, прийнята на підставі ст. 589 КПК України, оскільки на день прийняття оскаржуваної постанови не було встановлено обставин для відмови у видачі (екстрадиції) особи.
Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
ОСОБА_15 починаючи з червня 2021 року, виявив бажання скористатися своїм правом на захист та звернутися до відповідного органу міграційної служби в Київській області. Київській обласній прокуратурі було відомо про наміри та спроби ОСОБА_17 щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту з листів ЦМУ ДМС.
В подальшому 10.09.2021 року ОСОБА_15 отримав довідку про звернення за захистом в Україні
Як вже зазначалося вище, згідно з ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
Таким чином, доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо незаконності ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави. При цьому слідчий суддя, врахувавши положення ч. ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_9 та скасування постанови про видачу (екстрадицію) ОСОБА_15 і належним чином мотивував своє рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_13 (громадянина Республіки Польща) на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.08.2021 року про видачу до Республіки Польща в рамках проведення екстрадиційної перевірки та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.08.2021 року про видачу до Республіки Польща, щодо ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4