Справа № 317/2354/21
Провадження № 1-кп/317/104/2022
ВИРОК
Іменем України

13 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судуЗапорізького районного суду Запорізької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с.Юліївка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, дітей не має, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше не судимого

у скоєнні проступку, передбаченого ч 1 ст.126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.06.2021 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи на дитячому майданчику, що розташований за адресою Запорізька область Запорізький район с.Юліївка по вул.Дружби маючи умисел на завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар долонею правої руки по обличчю, а саме з розмаху по правій щоці малолітнього ОСОБА_5 , 2010 року народження. Після чого залишив місце вчинення побиття. В результаті дій ОСОБА_4 потерпілому малолітньому ОСОБА_5 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 свою провину в нанесенні потерпілому фізичного болю визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся.

Щодо обставин скоєння правопорушення зазначив, що у нього є молодші брат та сестра. 16.06.2021 року сестра прийшла до дому в сльозах та поскаржилась на те, що ОСОБА_5 та дитячому майданчику наніс їй удар в живіт, ображав її. ОСОБА_4 вирішив заступитися за сестру, оскільки вона і раніше скаржилась на таку поведінку потерпілого.

На майданчику ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, спитав чи це він зробив з сестрою. Потерпілий не відповів, тоді обвинувачений вдарив ОСОБА_6 по правій щоці рукою. Після цього залишив дитячий майданчик.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 надала суду заяву в якій просила розглядати справу відносно її неповнолітнього сина без її участі та участі сина. Щодо призначення покарання покладалась на думку суду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений в своїх заявах, не оспорювали обставини, встановлені органом дізнання, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного проступку, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судим, має стійкі соціальні зв`язки.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Суд з урахуванням вищевизначеного приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства із застосуванням штрафу.

Клопотань про обрання запобіжного заходу від сторони обвинувачення не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, на підставі якої призначити покарання у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятьдесят) гривень штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Запорізького районного суду ОСОБА_1