Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/2578/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 191 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, маючого на утримані малолітню дитину, 2018 року народження, працюючого фізичною особою підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
прокурора ОСОБА_8 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та йому за цим законом призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням обов`язків із приймання, обліку, збереження та відпуску матеріальних цінностей строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Додаткове покарання, призначене ОСОБА_7 цим вироком у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням обов`язків із приймання, обліку, збереження та відпуску матеріальних цінностей строком на 2 (два) роки визначено виконувати самостійно.
Із ОСОБА_7 стягнуто на користь Приватного підприємства «Торговій Дім Поляков» в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди 60271,95 гривень та на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5952,00 гривень.
В провадженні вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що у період часу з 01 лютого 2012 року по 01 червня 2016 року, займаючи посаду комірника складу № 1 Приватного акціонерного товариства «Снайпер», розташованого по вулиці Привокзальній, 8-6 в м. Біла Церква Київської області, та будучи матеріально - відповідальною особою за ввірені йому товарно-матеріальні цінності, зокрема за договором поставки від 21 вересня 2015 року за № 3076-БЦ укладеного між ПП «ТД Поляков» та ПАТ «Снайпер», умисно, з корисливих мотивів, отримавши в період з 02 по 31 березня 2016 року від експедиторів ПП «ТД Поляков» товарно-матеріальні цінності, для їх подальшого зберігання та оприбуткування, а саме: 02 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-014529 на суму 19054,90 гривень без ПДВ; 05 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-015188 на суму 5872,27 гривень без ПДВ; 11 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-016834 на суму 4708,45 гривень без ПДВ; 18 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-018112 на суму 3391,95 гривень без ПДВ; 24 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-019336 на суму 4839,00 гривень без ПДВ; 25 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-019703 на суму 2308,53 гривень без ПДВ; 25 березня 2016 за видатковою накладною № АБЦ-019806 отримав на суму 887,00 гривень без ПДВ; 26 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-020124 на суму 10525,95 гривень без ПДВ; 31 березня 2016 року за видатковою накладною № АБЦ-021301 на суму 8683,90 гривень без ПДВ, вказані товарно-матеріальні цінності по облікам складу № 1 ПАТ «Снайпер» не оприбуткував, на склад ПАТ «Снайпер» не передав та не повернувши їх до ПП «Торговий дім Поляков» - привласнив, розпорядившись ними на власний розсуд.
Всього за період часу з 02 березня 2016 року по 31 березня 2016 року комірник складу № 1 ПАТ «Снайпер» ОСОБА_7 , умисно, з корисливих спонукань, привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності ПП «Торговий дім Поляков» на загальну суму 60271,95 гривень, чим завдав підприємству майнової шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрити у зв`язку з відсутністю заяви потерпілого, а цивільний позов залишити без розгляду.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки останній, будучи комірником ПАТ «Снайпер», не працював на ПП «Торговий Дім Поляков», ніяких цивільно-правових договорів з даним ПАТ не складав та не був наділений повноваженнями приймати товар від ПП «Торговий Дім Поляков» відповідно до договору поставки за № 3076 від 31 вересня 2015 року, так як генеральне доручення на отримання матеріальних цінностей, що поставлялись ПП «Торговий Дім Поляков», посадовими особами ПАТ «Снайпер» не оформлювалось та не підписувалось.
Крім того, сторона захисту вказує, що при ліквідації магазину ПАТ «Снайпер» в липні 2016 року, ОСОБА_7 було повернуто залишок товару (вино-горілчаної продукції) на загальну суму 86169,72 гривні, тобто крім товару на суму 60271,95 гривень, у привласненні якої обвинувачується ОСОБА_7 , повернуто товару ще на суму 25897,77 гривень за іншими товарними накладними. Даний факт підтверджено показаннями свідків ОСОБА_10 , який на той час працював супервайзером в ПП «Торговий Дім Поляков» та водія-експедитора ОСОБА_11 , згідно до яких вони 08 липня 2016 року приймали, перераховували та здавали на склад ПП «Торговий Дім Поляков» нереалізований товар отриманий від комірника ПАТ «Снайпер» ОСОБА_7 .
Зауважує сторона захисту і на те, що кримінальне провадження № 0001774 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 191 КК України було розпочате і розслідувалось з істотним порушенням процесуального закону, а саме без подання ПП «Торгий Дім Поляков» відповідної заяви про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КК України, яка на час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань була єдиною підставою для здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим всі отримані органом досудового розслідування докази не могли бути покладені в основу обвинувального вироку, з огляду на що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Щодо цивільного позову, заявленого представником потерпілого ОСОБА_12 , то захисник звертає увагу, що дана особа за змістом довіреності від 03 жовтня 2016 року № 63 Приватним підприємством ТД «Торговий Дім Поляков» таким правом не наділялась.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та закриття кримінального провадження щодо нього, посилаючись на те, що з часу вчинення вказаного злочину, яке мало місце в березні 2016 року, минуло більше п`яти років, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника в обґрунтування поданого клопотання, думку прокурора, який не заперечував проти його задоволення, прохання представника цивільного позивача, який просив залишити рішення суду в частині вирішення цивільного позову без змін або задовольнити цивільний позов, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що воно підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК України, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, вчинене ОСОБА_7 в березні 2016 року, та, в розумінні ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, відповідно до встановлених судом обставин, минули строки давності, визначені ст. 49 КК України, які становлять п`ять років, і вирок суду першої інстанції не набрав законної сили. При цьому перебіг давності в цьому провадженні не зупинявся і не переривався, відсутні також дані про вчинення ОСОБА_7 до закінчення зазначеного строку нового злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого та захисника слід задовольнити, вирок суду скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Що ж до позиції представника цивільного позивача про вирішення судом цивільного позову, то колегія суддів виходить з таких підстав.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований Главою 9 КПК України, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону, проте не позбавляє цивільного позивача права звертатись з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0001774 від 04 квітня 2017 року щодо нього закрити.

Цивільний позов Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: оригінали видаткових накладних №№ АБЦ-014529 від 02 березня 2016 року, АБЦ-015188 від 05 березня 2016 року, АБЦ-016834 від 11 березня 2016 року, АБЦ-018112 від 18 березня 2016 року, АБЦ-019336 від 24 березня 2016 року, АБЦ-019703 від 25 березня 2016 року, АБЦ-019806 від 25 березня 2016 року, АБЦ-020124 від 26 березня 2016 року, АБЦ-021301 від 31 березня 2016 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 5952,00 гривень.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців безпосередньо до Верховного Суду.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4