Справа №463/9718/21
Провадження №1-кс/463/6750/21
У Х В А Л А
04 листопада 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора вищого рівня Львівської обласної прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з скаргою на бездіяльність прокурора вищого рівня Львівської обласної прокуратури.
Скарга обґрунтована тим, що слідчим відділом Територіального відділення ДБР у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000595, яке розпочате 18.06.2019 року за фактами умисного невиконання слідчими СУ ГУ НП у Львівській області ухвал слідчих суддів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілою. Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокуратурою Львівської області. 05.11.2020 року засобами електронних комунікацій остання подала керівнику Львівської обласної прокуратури скаргу, в порядку визначеному ст.. 308 КПК України, щодо недотримання розумних строків у вказаному кримінальному провадженні. До скарги долучила копію ухвали суду від 04.03.2020 року, яка не виконується слідчим.
В той же час, заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову від 16.08.2021 про часткову відмову в задоволенні скарги, однак не по суті поставлених в скарзі від 05.11.2020 питань. Вважає таку бездіяльність керівництва Львівської обласної прокуратури неправомірною, оскільки така суперечить ст.308 КПК України.
Скаржник до судового засідання подала заяву про розгляду скарги у її відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Прокурор в судове засідання не з`явився, заперечення на скаргу не подав.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи неявку представника прокуратури, розгляд скарги проводиться на підставі матеріалів скарги та поданих до неї документів.
Як встановлено матеріалами скарги слідчим відділом Територіального відділення ДБР у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000595, яке розпочате 18.06.2019 року за фактами умисного невиконання слідчими СУ ГУ НП у Львівській області ухвал слідчих суддів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілою. Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокуратурою Львівської області.
05.11.2020 року ОСОБА_3 звернулась до керівника Львівської обласної прокуратури з скаргою щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000595.
З матеріалів скарги вбачається, що в судовому порядку рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 05.11.2020 року на недотримання розумних строків слідчим, неодноразово оскаржувалось, розгляд скарги відбувався повторно.
В черговий раз розглянувши скаргу ОСОБА_3 від 05.11.2020 року, заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову від 16.08.2021 про часткову відмову в задоволенні скарги.
Встановивши обставини скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Надаючи оцінку вимогам скарги щодо бездіяльності прокурора вищого рівня, слідчий суддя виходить з положень частини 2 статті 308 КПК України, за змістом яких прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Однак, як вбачається з постанови прокурора про часткову відмову в задоволенні скарги, така не містить вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та відсутні мотиви підстав для ненадання таких вказівок, тобто прокурором допущено бездіяльність.
КПК України не визначає який з прокурорів є прокурором вищого рівня, тому слідчий суддя керуючись ч. 3 ст. 9 КПК України дійшов висновку, що у даному випадку підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру», через який КПК України у п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України розкриває визначення терміну «прокурор».
Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється процесуальним керівником, який є прокурором обласної прокуратури. Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» для прокурора обласної прокуратури (який здійснює процесуальне керівництво) прокурором вищого рівня є керівник обласної прокуратури чи його заступники відповідно до розподілу обов`язків.
Враховуючи наведене скарга підлягає задоволенню в частині необхідності повторного розгляду звернення ОСОБА_3 .
Вимога скаржниці, щодо визнання бездіяльності прокурора протиправною задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає переліку можливих рішень, які слідчий суддя вправі прийняти, за результатами розгляду скарг, у відповідності до вимог ст.307 КПК України.
Керуючись статтями 303-307,308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора вищого рівня Львівської обласної прокуратури повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 05 листопада 2020 року у порядку передбаченому ст.308 КПК України та повідомити заявника про результати розгляду скарги у встановлений законом строк.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1