Справа № 141/284/21
Провадження №1-кп/141/43/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 03.04.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , одруженого, не працює, з неповною середньою освітою, раніше судимий 01.12.2020 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим 01.12.2020 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, у відповідності до ч.3 ст. 40 КВК України, ухилився від відбування призначеного покарання за наступних обставин.

27 січня 2021 року до Оратівського PC філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов вирок Іллінецького районного суду № 141/89/19 від 01.12.2020 року та 27.01.2021 року відносно засудженого ОСОБА_3 заведено особову справу.

25 лютого 2021 року працівниками Оратівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить підписка та цього ж дня засудженому видано направлення до КП «Оратівкомунсервіс» за № 42/15/152-21 від 25.02.2021 для відбування громадських робіт.

Однак, 05.03.2021 року до Оратівського районного сектору з питань пробації надійшло повідомлення з КП «Оратівкомунсервіс» за № 29 від 05.03.2021 про те, що ОСОБА_3 не вийшов на відпрацювання громадських робіт 04.03.2021 року та 05.03.2021 року, про причини неявки не повідомив.

09 березня 2021 року інспектором районного сектору ОСОБА_6 здійснено перевірку виконання громадських робіт ОСОБА_3 та встановлено, що засуджений відсутній за місцем відбування покарання. Цього ж дня ОСОБА_3 надав пояснення щодо своєї відсутності на роботі, відповідно до яких поважних причин неявки на громадські роботи у нього не було. У зв`язку з допущенням невиходу більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а саме 04.03.2021 року, 05.03.2021 року та 09.03.2021 року ОСОБА_3 09.03.2021 року винесено письмове застереження у вигляді попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Проте, 11.03.2021 року до Оратівського районного сектору з питань пробації надійшло повідомлення з КП «Оратівкомунсервіс» за № 33 від 11.03.2021 року про те, що ОСОБА_3 не вийшов на відпрацювання громадських робіт 10.03.2021 року та 11.03.2021 року, про причини неявки не повідомив.

12 березня 2021 року працівниками Оратівського районного сектору з питань пробації перевірено виконання покарання у виді громадських робіт та встановлено, що ОСОБА_3 відсутній за місцем відбування покарання. Цього ж дня його було перевірено за місцем проживання з метою з`ясування факту невиходу на відпрацювання громадських робіт. В ході бесіди ОСОБА_3 пояснив, що у нього боліла нога, однак за допомогою до медичних закладів не звертався, що підтверджується довідками КНП «Оратівський ЦПМСД» від 15.03.2021 та КНП «Оратівська ЛПЛ» від 16.03.2021 року.

16.03.2021 року до Оратівського районного сектору з питань пробації надійшло повідомлення з КП «Оратівкомунсервіс» за № 34 від 16.03.2021 року про те, що ОСОБА_3 15.03.2021 вийшов на відпрацювання громадських робіт з ознаками алкогольного сп`яніння та не був допущений до виконання визначених робіт, а 16.03.2021 року взагалі не з`явився для відпрацювання громадських робіт, про причини неявки не повідомив.

Засуджений двічі викликався до сектору з питань пробації для з`ясування причин невиходу на роботу, однак не з`явився. 30.03.2021 року працівниками Оратівського районного сектору з питань пробації виявлено ОСОБА_3 за місцем свого проживання та останній пояснив, що не виходив на відпрацювання призначеного судом покарання у зв`язку з тим, що на це не мав часу, так як працював по найму у жителів села та виконував різні підсобні роботи.

31 березня 2021 року до підрозділу пробації надійшов табель з КП «Оратівкомунсервіс» за березень 2021 року, відповідно до якого до строку відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_3 зараховано 12 годин та не зараховано 76 годин у зв`язку з невиходом на роботу. Причинами невиходу на відбування громадських робіт стала зайнятість особистими справами та небажанням виконувати вказане рішення суду.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

16.04.2021 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 389 КК України.

ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, надав стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується вчиненого ним кримінального правопорушення та зобов`язався неухильно виконувати вирок суду.

Враховуючи викладене, сторонами угоди визначене узгоджене покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 року та призначити у виді арешту строком на 3 (три) місяці 10 (десять) днів.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду та призначити покарання, визначене угодою.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд затвердити угоду та зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок; погодився на призначення судом узгодженого покарання.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши пояснення учасників кримінального процесу, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов' язання очевидно можливі для виконання.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена між обвинуваченим, захисником та прокурором. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, на підставі ст. 71,72 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 474 - 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 квітня 2021 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000042 від 03.04.2021 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 01.12.2020 року остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді арешту строком на 3 (три) місяці 10 (десять) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання на виконання вироку Оратівського районного суду Вінницької області.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів через Оратівський районний суд Вінницької області з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1