КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1197/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Справа № 757/285/22 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання слідчого першого відділу управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково, обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а отже підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.
Однак ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні вказаного клопотання відмовлено та рекомендовано прокурору зробити виправлення описок, чим повністю порушено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Проте станом на 12.01.2022 року прокурором не усунуто недоліки та не додано належної постанови про зміну групи прокурорів.
В ухвалі від 12 січня 2022 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі 757/285/22-к зазначено про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_7 проте не конкретизовано, в чому саме виявлялась неналежність процесуальної поведінки.
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_7 здав на збереження до сектору оформлення документів відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції УДМС України в Сумській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон (відповідна довідка та Акт про тимчасове вилучення паспорта для виїзду за кордон наявні в матеріалах справи).
ОСОБА_7 з`явився 25.08.2021 на вимогу слідчого ОСОБА_10 для проведення допиту.
Також, 07.10.2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як його захисник отримали клопотання про продовження досудового розслідування з додатками.
У подальшому 11 жовтня 2021 року отримав ОСОБА_7 повістку про виклик до слідчого ОСОБА_10 для вручення процесуальних документів на 12 жовтня 2021 року, проте в корінці зазначена дата і 13 жовтня 2021 року. 12.10.2021 року перебуваючи в дорозі до Києва ОСОБА_7 отримав дзвінок від слідчого ОСОБА_10 про те, що 12.10.2021 року не потрібно з`являтись, а необхідно прибути 13.10.2021 року для вручення процесуальних документів (копія повістки додається).
13.10.2021 ОСОБА_7 разом із адвокатом ОСОБА_6 з`явився до слідчого приблизно о 13-00 та отримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Всі вказані дії свідчать про належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , жодним чином не направлену на ухиляння від своїх процесуальних обов`язків.
Щодо неявки ОСОБА_7 у судове засідання 13.10.2021 року щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід зазначити наступне.
13.10.2021 ОСОБА_7 разом із адвокатом ОСОБА_6 з`явився до слідчого та приблизно о 13-00 та отримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Клопотання подано слідчим по-перше пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, як того вимагає ч.1 ст.199 КПК України. По-друге в останній робочий день, оскільки 14-17.10.2021 року були вихідними днями.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисників, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставин і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційні скарги, з доповненнями без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з сторони захисту задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
17.08.2021 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146 КК України, а саме: перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що супроводжувалось насильством, погрозою застосування насильства, застосуванням спеціальних засобів, болісними діями, що спричинили тяжкі наслідки, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за відсутності ознак катування; відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого службовою особою з використанням свого службового становища, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; затриманні, викраденні, а також позбавленні волі людини, вчиненого представником держави, з подальшим приховуванням даних про долю такої людини та місця перебування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
18.08.2021 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період часу строком до 16.10.2021, включно, із покладенням обов`язків.
19.10.2021 р. до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17.11.2021 р., без визначення застави.
16.11.2021 строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 14.01.2022.
06.01.2022 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку із тяжкістю та специфікою кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також у зв`язку із іншими об`єктивними обставинами, які перешкоджали завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали, а тому наявна необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки запобігти існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним єрішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цимКодексом. Обґрунтованимє рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно дост. 197 КПК Українистрок тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що всупереч доводам апеляційної скарги рішення про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою прийнято слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства. При прийнятті вказаного рішення враховано, що матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. А саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у судові засідання із розгляду клопотань про продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також про продовження строку відсторонення останнього від посади не з`явився; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_7 , вчинені ним під час виконання і з використанням службових обов`язків працівника СБУ, може незаконно впливати на експертів, які проводять призначені у кримінальному провадженні експертизи; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено. Надана стороною захисту відповідь тимчасово виконуючого обов`язків начальника відділу організації охорони військової частини НОМЕР_1 на звернення адвоката ОСОБА_6 , чи звертався ОСОБА_7 зі скаргами на самопочуття до медичних працівників гауптвахти, не підтверджує, що підозрюваний ОСОБА_7 не може за станом здоров`я перебувати під вартою.
Більш того, як вбачається з наданої відповіді на всі звернення ОСОБА_7 , надано медичну допомогу, що свідчить про те, що права останнього на отримання медичної допомоги під час перебування під вартою не порушуються.
Крім того, слід зазначити, що слідчим суддею вірно враховані дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, однак з урахуванням обставин кримінального провадження вони не зменшують існування зазначених ризиків.
Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, та ту обставину, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 , виняткового запобіжного заходу.
На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Посилання апелянта на недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялись, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Інші доводи апеляційної скарги щодо неявки підозрюваного ОСОБА_7 , в судове засідання на продовження строку домашнього арешту, перевірялися слідчим суддею як під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і під час продовження строку його дії.
Крім того, слідчим суддею враховано вимоги частина 4 ст.183 КПК України, яка передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги, без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4