ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/297/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1023/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Борова Зміївського району Харківської області, громадянку України, з неповною середньою освітою, розлучену, непрацюючу, маючу на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

засуджено за:

- ч.4 ст.187 КК України на 12 років позбавлення волі;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України на 13 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 13 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, маючу на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.09.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі,-

засуджено за:

- ч.4 ст.187 КК України на 12 років позбавлення волі;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України на 15 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання 15 років позбавлення волі.

Як установив суд, в березні 2012 року ОСОБА_11 познайомився з ОСОБА_8 та став проживати разом з нею за місцем реєстрації останньої за адресою: АДРЕСА_1 ,
В липні 2013 року, більш точної дати не встановлено, у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 склалося скрутне матеріальне становище та вони неодноразово стали обговорювати шляхи його покращення. В один із днів в липні 2013 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_8 , яка раніше працювала листоношею у відділенні поштового зв`язку «Борова» Зміївського району центру поштового зв`язку № 7 м. Харкова Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ( далі - відділенні поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта») розповіла ОСОБА_11 , що періодично службовий автомобіль привозить до відділення грошові кошти, які в подальшому отримують листоноші і самостійно, без охорони, розносять їх громадянам. Усвідомлюючи, що листоноша буде розносити гроші без охорони і не зможе надати їм належного опору, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 домовилися між собою про заволодіння грошима шляхом розбійного нападу на листоношу відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта».
Для більш точної та чіткої реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розробили план, відповідно до якого в день видачі пенсій та інших суспільних виплат вони зустрінуть листоношу у затишному місці, де їх діям не зможуть перешкодити сторонні особи, та, застосовуючи насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, заволодіють грошовими коштами УДППЗ «Укрпошта».
З метою підбору місця для скоєння злочину, яке б відповідало їх вимогам, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено між собою, у липні 2013 року, більш точної дати не встановлено, обійшли округу с.Борова та с.Водяне Зміївського району Харківської області та підібрали у якості місця для здійснення розбійного нападу на листоношу ділянку місцевості, розташовану по дорозі АДРЕСА_1 , яка з усіх боків огороджена заростями чагарнику.
16 липня 2013 року в період часу з 08 годин 30 хвилин до 09 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою, готуючись реалізувати свій намір, спрямований на заволодіння грошима УДППЗ «Укрпошта» шляхом розбійного нападу на листоношу відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ №7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», знаходячись за адресою: Харківська область, Зміївський район, с.Борова, вул.Перемоги, 35, взяли з дому розкладний ніж, господарські рукавички та змінний одяг, які поклали до жіночої сумки ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 направилися до АДРЕСА_1 , де сховавшись в заростях чагарнику стали спостерігати за дорогою, чекаючи листоношу.
Близько 09 годин 30 хвилин того ж дня до місця переховування ОСОБА_8 та ОСОБА_11 наблизилась листоноша відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_12 , яка пересувалася на велосипеді, з надітими на його руль великими сумками. Упевнившись, що ОСОБА_12 є листоношею, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вирішили скоїти розбій саме відносно неї.
ОСОБА_11 діючи узгоджено із ОСОБА_8 , вискочив з укриття та перегородив дорогу ОСОБА_12 , та вдарив ногою по передньому колесу велосипеда, від чого остання впала на ліве коліно. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_11 схопив руками за одяг ОСОБА_12 , яка, побоюючись за своє життя та здоров`я, стала чинити опір ОСОБА_11 та між ними виникла боротьба.
Долаючи опір ОСОБА_12 , ОСОБА_11 завдав потерпілій два удари кулаком по голові, після чого стягнув її в кущі де, перевернувши потерпілу на живіт, придавив коліном в області грудної клітини до землі та почав душити, здавлюючи двома руками шию, доки ОСОБА_12 не втратила свідомість. Таким чином, ОСОБА_11 стосовно потерпілої ОСОБА_12 було застосовано насильство, небезпечне для її життя та здоров`я.
Даними діями ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_12 було заподіяно тілесні ушкодження кінцівок - ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, на тілі якого вбачаються множинні садна, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 185-Зм/13 від 17.09.2013 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В цей час ОСОБА_8 , з метою уникнення втручання в їх злочинні дії сторонніх громадян, по вказівці ОСОБА_11 знесла з дороги в кущі велосипед потерпілої та знаходилась поруч з ОСОБА_11 , підтримуючи своїм видом дії співучасника.
Коли ОСОБА_12 почала приходити у свідомість, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що потерпіла може продовжувати чинити їм опір та побоюючись, що будуть впізнані листоношою, вирішили вбити її з метою подальшого заволодіння грошовими коштами УДППЗ «Укрпошта».
Продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи новий злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 із корисливих спонукань, ОСОБА_11 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , яка весь час знаходилася поруч та своїми діями підтримувала дії ОСОБА_11 , а саме дістала із сумки, яка знаходилася у неї в руках та передала ОСОБА_11 заздалегідь заготовлений ніж, яким останній наніс два удари в область шиї потерпілої, заподіявши таким чином проникаючу колото-різану рану на передній поверхні шиї, з ушкодженням судин та органів шиї, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №185-Зм/13 від 17.09.2013 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого ОСОБА_12 померла на місці. Причиною смерті ОСОБА_12 стало проникаюче колото-різане поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати.
Переконавшись, що ОСОБА_12 не подає ознак життя, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за попередньою змовою, для реалізації умислу та досягнення зазначеної вище мети, заволоділи особистим майном ОСОБА_12 , а саме:
сережками із сплаву золота 585 проби, вартістю 658,21 грн.;
велосипедом ТМ «Україна», вартістю 180 грн.;
мобільним телефоном «Алькатель 117», вартістю 123 грн.;
на загальну суму 961,21 грн.
Крім того, діючи із корисливих спонукань, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 заволоділи ввіреним ОСОБА_12 майном УДППЗ «Укрпошта», а саме:
грошовими коштами для виплати пенсій у сумі 39113,44 грн.;
3 пачками вафель «Супердрайв», вартістю 2,75 грн. кожна, на суму 8,25 грн.;
7 пачок перця чорного молотого, вартістю 1,6 грн. кожна, на суму 11,2 грн.;
13 брусків мила «З морськими водоростями», вартістю 10 грн. кожна, на суму 130 грн.;
4 бруска мила «Друг», вартістю 4 грн. кожна, на суму 16 грн.;
1 пачка порошку «Лотос квітучий», вартістю 7,50 грн.;
3 пачки порошку «Сарма-Active», вартістю 9,75 грн. кожна, на суму 29,25 грн.;
2 банки «Згушенка», вартістю 12,63 грн. кожна, на суму 25,26 грн.;
2 пачки зефіру «Ванільний», вартістю 10,19 грн. кожна, на суму 20,38 грн.;
6 пачок печива « 33 корови «сметанка»», вартістю 5,10 грн. кожна, на суму 30,60 грн.;
3 пачки печива «Марія», в кількості 3 шт., вартістю 6,25 грн. кожна, на суму 18,75 грн.;
10 пачок торту вафельного глазурованого «Полюс «Фундук»», вартістю 3,38 грн. кожна, на суму 33,80 грн.;
3 пачки макаронних виробів, вартістю 6,25 грн. кожна, на суму 18,75 грн.;
1 пачка чаю «За динамо», вартістю 11,95 грн.;
знаки поштової оплати на суму 23.00 грн.,
на загальну на суму 39 498,13 грн.
Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 , з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим за своїм розсудом.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначила, що обвинувачена ОСОБА_8 не була обізнана про дії ОСОБА_11 , направлені на вбивство потерпілої, а тому на її думку мав місце ексцес виконавця. Наголосила, що участь ОСОБА_8 в умисному вбивстві не підтверджується показаннями свідків та доказами, а показання ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 примусила його вбити потерпілу є необґрунтованими, оскільки протягом досудового розслідування та судового слідства ОСОБА_11 неодноразово змінював показання. Указала, що суд у вироку не навів обґрунтування чому він взяв до уваги показання ОСОБА_11 про участь ОСОБА_8 в умисному вбивстві потерпілої та відкинув його ж показання про необізнаність ОСОБА_8 про його намір на умисне вбивство. На думку захисника попередня змова ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на вчинення вбивства потерпілої відсутня. Просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінальних правопорушень за викладених у вироку обставин та кваліфікація її дій ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та непричетність ОСОБА_8 до вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що з ОСОБА_8 вони познайомилися в березні 2012 року, а з квітня цього ж року почали проживати у будинку ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_8 та двома її неповнолітніми дітьми. Від ОСОБА_8 він дізнався, що в минулому вона працювала листоношою та в неї викрали грошові кошти, наявність нестачі примусила її звільнитися із роботи, але була умова, що вона її поверне. Гроші підприємству вона начебто повернула, проте в неї виник план пограбувати іншу листоношу. Крім того, ОСОБА_8 була вагітна, потребувала коштів, мала чисельні борги та кредити, а тому розраховувала, що пограбування дасть їй можливість їх погасити. Здійснити пограбування листоноши вона запропонувала ОСОБА_11 , на що той погодився. З цією метою ОСОБА_8 стала цікавитися роботою листоноши та дізналася, що в селище Червона Поляна немає листоноши та туди три рази на тиждень на велосипеді із селища Борова їздить листоноша ОСОБА_12 , яка бере із собою значну суму грошей, щоб не повертатися на відділення пошти по декілька разів. Вказаний маршрут потерпілої ОСОБА_8 був відомий. Також за декілька днів до події злочину вони також намагалися вчинити напад на листоношу ОСОБА_12 , але зустрівши її по дорозі ОСОБА_11 не зважився на це, що дуже розлютило ОСОБА_8 . Вранці, близько 08 год. 00 хв., 16.07.2013 року, разом із ОСОБА_8 вони вирушили з її будинку в бік с. Водяне, маючи намір вчинити напад на листоношу ОСОБА_12 та заволодіти коштами. ОСОБА_8 була обізнана її маршрутом та спрямовувала його. Біля години вони чекали листоношу в заростях дерев, коли побачили, що та їде на велосипеді, ОСОБА_11 підійшов до неї, взявся руками за велосипед, внаслідок чого листоноша впала на один бік та намагалася скористатися газовим балончиком. Листоноша почала чинити опір ОСОБА_11 , але він наніс їй удар або два кулаком по голові, між ними розпочалася боротьба, в процесі якої вони опинилися внизу від дороги в кущах, де вони боролися та він придушив ОСОБА_12 , від чого вона втратила свідомість. Він наказав ОСОБА_8 , щоб вона стягнула велосипед з дороги в кущі до низу, що вона і зробила. В цей час, перебуваючи поряд, ОСОБА_8 дістала із своєї сумки ніж та наказала ОСОБА_11 перерізати горло потерпілій. Заздалегідь вони не планували вбивства, він мав намір тільки ударами в голову знешкодити потерпілу, не знав, що ОСОБА_8 взяла з дому ніж, але взяв в неї ніж та два рази перерізав горло потерпілій. В цей момент ОСОБА_8 перебувала поруч та відразу зняла з вух потерпілої сережки та забрала гроші. Ніж він викинув у ріку. В кущах переодягнув футболку, яку заздалегідь взяв із собою, а порвані шорти переодягнув на нові в с. Васищево, які там придбав у магазині. В цей день вони заздалегідь йшли на злочин, після вчинення якого планували забрати сина ОСОБА_8 , з`їздити до собачого притулку, де взяти ОСОБА_8 маленьку собаку. Після відвідання притулку ОСОБА_8 переодягнулася у рожеву туніку, яку брала з дома, речі вони викинули у бак для сміття на пр.Гагаріна у м.Харкові. Тут ОСОБА_8 здійснила обмін на долари та євро частини викрадених грошей. Він запропонував ОСОБА_8 поїхати до м.Запоріжжя, але спочатку вона дала йому гроші на таксі, щоб він повернувся додому погодувати собак. Він поїхав, але по дорозі повернувся та вони на автобусі поїхали у м.Запоріжжя, де їх затримали близько 23 години 30 хвилин на автовокзалі.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом у вироку не зазначено чому показання обвинуваченого ОСОБА_11 про непричетність ОСОБА_8 до злочинів він відкинув, є безпідставними, оскільки судом було детально проаналізовані всі показання ОСОБА_11 , а також підстави їх зміни.

Так, суд зазначив, що ОСОБА_11 під час попередніх розглядів справи в процесі судового слідства надавав суду інші показання відносно того, що ОСОБА_8 не була обізнана про його злочинні наміри, приховував її активну роль у вчиненому злочині. В ході судового розгляду ОСОБА_11 заперечив такі показання та пояснив, що робив це на прохання ОСОБА_8 , в обмін на обіцянки придбати йому будинок після звільнення з місць позбавлення волі, любив її, через що розписався та повінчався під час перебування під вартою в слідчому ізоляторі.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 16 липня 2013 року він їздив до м. Зміїв та, приблизно о 10 годині ранку, повертався додому, рухався пішки по дорозі з с.Водяне в с.Борова. На шляху він зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які рухалися йому на зустріч. У ОСОБА_8 в руках він помітив сумку. Після зустрічі з ними він пройшов ще приблизно 400-500 м та звернув з дороги у кущі за особистими потребами. В заростах чагарнику він побачив труп жінки, який лежав обличчям вниз. Біля трупу він побачив розкидані газети, журнали, пральний порошок. Після чого він пішов у сільську раду і повідомив про це.

Свідок ОСОБА_14 показав, що вранці 16 липня 2013 року він з ОСОБА_15 на автомобілі приблизно о 08.00 початок 09.00 години виїхали з с.Борової у напрямку с.Водяне, щоб відвідати магазин «Епіцентр» в м. Харкові. Вони їхали з невеликою швидкістю, 20-30 км/год, по дорозі зустріли ОСОБА_8 з її співмешканцем ОСОБА_11 , які йшли по напрямку з с. Борова в с. Водяне. В подальшому він дізнався де було знайдено труп листоноші ОСОБА_12 та пояснив, що вказана зустріч відбулася приблизно на відстані 300-400м від нього. Він звернув увагу на перехожих, оскільки його здивувало, що у ОСОБА_8 було волосся темного кольору, хоча до цього він бачив її зі світлим волоссям. Він переговорив про це з ОСОБА_15 , роздивився у дзеркало та переконався, що це саме ОСОБА_8 . Свідок пригадує, що при ОСОБА_8 і ОСОБА_11 була господарська сумка середнього розміру.

Потерпілий ОСОБА_16 показав, що його мати ОСОБА_12 працювала листоношою відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» і для власної безпеки носила із собою перцевий балончик. 16 липня 2013 року, приблизно о 07 год. 00 хв. 08 год. 00 хв., мати пішла на роботу. В цей день йому зателефонував приятель та повідомив, що в с.Водяне вбили листоношу. Він почав телефонувати матері, однак її телефон був вимкнений. Після цього він зателефонував напарнику своєї матері та дізнався, що вбитою є його мати. Надані для огляду жіночі сережки, визнані по справі речовими доказами, потерпілий впізнав, як ті сережки, що були одягнуті на його матері 16 липня 2013 року зранку.

Представник потерпілого Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на підставі довіреності від 16.01.2020 року ОСОБА_17 показав, що потерпіла ОСОБА_12 працювала листоношою відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ № 7 м. Харкова Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта», розвозила на велосипеді пошту, пенсії, продукти харчування, зокрема у с.Водяне. 16 липня 2013 року ОСОБА_12 вранці у своєму відділенні отримала гроші для виплати громадянам пенсії та товари роздрібної торгівлі і виїхала по затвердженому поштовому маршруту в с.Водяне. Наступного дня вона повинна була звітувати про реалізовані товари та виплачені громадянам грошові кошти. Приблизно о 13 год. 00 хв., надійшла інформація, що по дорозі між селами Борова та Водяне в лісосмугі знайдено мертвою листоношу, якою виявилася ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_18 показала, що вона особисто знайома із ОСОБА_8 , яка колись також працювала на пошті. Вона також працювала разом з потерпілою ОСОБА_12 16 липня 2013 року вони та інші листоноши прийшли зранку на роботу десь до 08 год. 00 хв. Орієнтовно до 11 год. 00 хв. листоноші отримали гроші, товари, газети. На підтвердження факту отримання товарів їм видавалася накладна, за отримання грошей вони ставили свій підпис у відповідних книгах. Після цього кожна листоноша пішла на свою дільницю. ОСОБА_12 також сіла на велосипед і поїхала до своєї дільниці і це був останній раз коли свідок її бачила живою. Коли свідок цього дня повернулася додому, який розташовується біля відділення пошти, вона дізналася про те, що ОСОБА_12 було вбито. В день вбивства вона ОСОБА_8 не бачила, але за декілька днів до події ОСОБА_8 приходила на пошту дізнатися про надходження аліментів, які вона отримувала на дітей.

Свідок ОСОБА_19 показала, що станом на 16 липня 2013 року вона обіймала посаду начальника поштового відділення у с.Борова, була відповідальною за роботу листонош та грошову звітність. ОСОБА_8 вона знала, бо два тижні вони пропрацювали разом, потім обвинувачена звільнилася. Потерпіла ОСОБА_12 станом на 16 липня 2013 року працювала листоношою їхнього відділення та обслуговувала дві дільниці - у с.Водяне та у с.Червона Поляна. 16 липня 2013 року ОСОБА_12 отримала гроші та товари, розписалася за це у всіх звітних документах, сіла на велосипед та поїхала за маршрутом. Приблизно через 30 хвилин 60 хвилин до дільниці прийшли працівники поліції та повідомили про вбивство ОСОБА_12 . Свідок вказала, що у ОСОБА_12 був встановлений маршрут, за який вона розписалася та яким рухалася. Про маршрут листоноші, а також дні і час привезення пенсії та пошти знають усі місцеві жителі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_11 , свідків та потерпілого узгоджуються між собою, є логічними послідовними та підтверджуються сукупністю інших доказів, які містяться матеріалах кримінального провадження.

Так, згідно даних протоколу огляду місця події від 16 липня 2013 року та фототаблиць до нього, на ділянці автодороги с.Водяне - с.Борова Зміївського району Харківської області на відстані близько 200-300 м від с.Водяне, праворуч від проїзної частини, в яру було виявлено тіло ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті відкритим пораненням шиї, а також розкидані товарно-матеріальні цінності, які вилучені з місця події. Встановлено, що безпосередньо в області розташування трупу потерпілої виявлені значні сліди речовини бурого кольору, схожої на кров (т. 2 а.с.16-22, 23-39).

Зі змісту протоколу огляду трупа від 16 липня 2013 року та фототаблицею до нього слідує, в ході його проведення на передній поверхні шиї трупа потерпілої ОСОБА_12 було виявлено у верхній третині вище рівня краю щитовидного хряща рану веретено образної форми, з пошкодженням судин та органів шиї. Крім цього, у правого кінця рани мається додатковий надріз. Під час огляду вилучено футболку, спідницю, білизну - труси, кеди, зразки волосся та нігтів (т. 2 а.с. 40-41, 42-43).

Згідно даним, які містяться в протоколі додаткового огляду місця події від 16 липня 2013 року та фототаблиць до нього, навпроти місця виявлення тіла ОСОБА_12 в р. Уди у воді виявлено та вилучено велосипед «Україна» з сумкою чорного кольору, у якій виявлено вафлі, чай, печиво, перець, макаронні вироби, зефір, гроші в сумі 5000 грн. На відстані 65 м від місця виявлення веломашини та 75 м від місця виявлення трупа вилучено маси, схожі на рвотні (т. 2 а.с. 44-45, 46-48).

Показання свідка ОСОБА_13 підтверджується також протоколом слідчого експерименту від 17 липня 2013 року за його участі, в ході якого було встановлено, що вказаний свідок показав на місці, де він зустрів обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вранці 16 липня 2013 року, а також місце, де через 9 хв.15 сек. після зустрічі з обвинуваченими він виявив труп листоноші (т. 4 а.с. 23-26).

Показання обвинуваченого ОСОБА_11 про спільну участь ОСОБА_8 разом з ним в умисному вбивстві потерпілої підтверджується також даними протоколу слідчого експерименту від 18 липня 2013 року та відеозаписом долученим до нього, під час якого ОСОБА_11 , у присутності свого захисника, в умовах, які виключали будь-який вплив на нього, відтворив обставини та механізм, за яких він за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_12 та позбавили останню життя, зокрема відмічаючи, що виходячи зранку із будинку удвох із ОСОБА_8 він взяв із собою господарські перчатки, щоб не залишити слідів на велосипеді, майку щоб переодягнутися та ніж, був обізнаний, в який час та по якій дорозі буде їхати листоноша, що у сукупності з іншими встановленими обставинами, свідчить про спланованість, узгодженість та послідовність наміру обвинувачених вчинити напад на листоношу з корисливою метою. Напад на ОСОБА_20 , нанесення ударів останній, переміщення потерпілої з дороги до яру було здійснено в присутності ОСОБА_8 , яка спостерігала за тим, що відбувалося, ніяких супротивів його діям не вчинювала, на захист потерпілої не ставала, і у свою чергу спустила велосипед потерпілої з дороги до річки, де отримала від нього сумку з грошима у банківських упаковках, із вказаною сумкою разом з ним перемістилися до м.Харкова, де здійснила обмін грошей, якими вони заволоділи, на іноземну валюту, взулася у придбане взуття, розуміючи, що на її взутті можуть зберігатися сліди злочину (т.2 а.с.170-179).

Доводи сторони захисту про те, що суд безпідставно відкинув показання обвинуваченого ОСОБА_11 , надані ним в ході цього слідчого експерименту, про те, що ОСОБА_8 не була обізнана про його намір вбити потерпілу та безпосередньої допомоги у вбивстві не надавала, є необґрунтованими, оскільки суд мотивовано прийшов до висновку, що його початкова позиція по справі пов`язувалася лише з бажанням зменшити роль та ступень відповідальності його вагітної співмешканки ОСОБА_8 .

Крім того, така позиція обвинуваченого ОСОБА_11 та його показання про безпосередню участь ОСОБА_8 в умисному вбивстві потерпілої додатково підтверджується даними протоколу слідчого експерименту від 01.08.2013 року, а також відеозапису до нього, відповідно до якого ОСОБА_11 в присутності захисника пояснював обставини скоєного та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , при цьому аналогічно з показами у суді наголошував, що саме ОСОБА_8 спонукала його до вчинення розбійного нападу на листоношу з метою заволодіння коштами, яка та перевозила. Побоюючись, що потерпіла могла впізнати нападників, ОСОБА_8 на місці злочину надала ОСОБА_11 ніж та наказала вбити листоношу (т.2 а.с.180-181).

Судом детально проаналізовані показання ОСОБА_11 , надані ним в ході проведення слідчих експериментів від 18 липня 2013 року та 01 серпня 2013 року, у зв`язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вони в цілому відповідають його показам, наданим під час судового розгляду, підтверджують, що напад на листоношу з метою заволодіння грошей він та ОСОБА_8 планували заздалегідь, спроби вчинити злочин з їх боку мали місце і до 16.07.2013 року, перчатки, ніж та змінний одяг 16.07.2013 року вони брали свідомо для вчинення злочину, вказані знаряддя злочину переносились у сумці ОСОБА_8 , на протязі всього періоду злочинних дій ОСОБА_21 перебувала поруч та надавала ОСОБА_11 ніж і спонукала вбити потерпілу, стягувала у кущі з дороги велосипед, ховала у власній сумці викрадені гроші, здійснювала їх обмін.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_8 діяли спільно та узгоджено між собою, тобто за попередньою змовою на розбійний напад та на умисне вбивство потерпілої, а доводи сторони захисту про зворотне є безпідставними.

Відповідно до висновку експерта від 17 вересня 2013 року №185-Змт/13 при дослідженні тіла ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: шиї - проникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї у верхній третині, з ушкодженням судин і органів шиї; кінцівок - ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, на тлі якого вбачаються множинні садна. Вказана вище проникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї має ознаки при життєвості її утворення, і утворилася в результаті одноразової дії плоского клинка колюче-ріжучего знаряддя, односторонньо- гострого, загостреного, такого, що має «П»-образний обушок, додатковий надріз донизу від основної рани на передній поверхні шиї справа утворився від дії того ж предмета, що має різальні властивості і цілком могли бути заподіяні ножем, і відповідають терміну давності від подій 16 липня 2013 року, в строк і при обставинах, вказаних в постанові. Вищезгадана ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, з наявністю множинних саден в цій зоні утворився від дії тупого предмета або в результаті по механізму тертя-ковзання (садна), індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, в результаті падіння ОСОБА_12 на тверду поверхню грунту лівим колінним суглобом, з подальшим тертям-ковзанням, і відповідають терміну давності від подій 16.07.2013 року, в строк і при обставинах, вказаних в постанові. Причиною смерті ОСОБА_12 стало вищезгадане проникаюче колото-різане поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ, смерть ОСОБА_12 настала в період часу з 09 годин 30 хвилин до 10 годин 00 хвилин 16 липня 2013 року. Між спричиненням вищезгаданих тілесних ушкоджень і смертю ОСОБА_12 прямий причинний зв`язок і смерть її настала від проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні шиї, що привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Вищезгадане проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні шиї, з ушкодженням судин і органів шиї кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. По ступеню тяжкості вищезгадана ділянка травматичного набряку м`яких тканин в проекції лівого колінного суглоба, множинні садна в цій зоні, як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищезгадані тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_12 заподіяно одномоментно. В момент спричинення проникаючого колото-різаного поранення шиї, з ушкодженням судин і органів шиї ОСОБА_12 цілком могла розташовуватись в горизонтальному положенні на животі, обличчям вниз по відношенню до нападаючого. Можна стверджувати, що вищезгадані ушкодження на одязі та тілі трупа ОСОБА_12 цілком могли утворитися в результаті боротьби. Свідчення підозрюваного ОСОБА_11 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту 17.08.2013 року, в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень так і в способі їх спричинення. При судово-медичній експертизі в області мочки правої та лівої вушної раковини ОСОБА_12 є по 1 рубцю округлої форми, в діаметрі по 0,2 см, у центрі яких є точкові отвори, які свідчать про те, що загибла за життя носила прикраси у вигляді сережок (т. 2 а.с. 158-162).

Згідно висновку експерта від 19 липня 2013 року № 258-МК/185-ЗМт/13 при судово-медичній експертизі двох шкіряних лоскутків з області передньої поверхні шиї від трупа ОСОБА_12 з метою виявлення металів контактно-дифузійним методом (кольорових відбитків) на одній контаграммі фарбувань, характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю та нікелю, не з`явилося, а при контролі їх маркерами поза зоною дотику з ушкодженням з`явилося зафарбування заліза, зеленого кольору, міді - чорного кольору, свинцю - красно-оранжевого кольору, нікелю - синьо-фіолетового кольору (т.2 а.с. 148-149).

З висновку судово-медичної криміналістичної експертизи від 31 липня 2013 року № 259-МК/185-ЗМт/13 встановлено, що рани на кожних лоскотах, отриманих від трупа ОСОБА_12 , є різаними ранами, які утворилися від дії гострого предмета, що має ріжучі властивості (т. 2 а.с. 150-151).

Причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень також підтверджується протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_8 від 17 липня 2013 року, в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України, відповідно до якого ОСОБА_8 було затримано на автовокзалі в м.Запоріжжя 17 липня 2013 року о 00.00 годині. В порядку ч.3 ст.208, ч.7 ст. 223, ст. 236 КПК України слідчим було здійснено обшук затриманої особи, під час якого у ОСОБА_8 вилучено та опечатано грошові кошти у гривні України, доларах США, євро, сумку із майном, в тому числі в якій було знайдено жіночі сережки, схожі на золоті, мобільний телефон «SAMSUNG-С 3050» IMEI: НОМЕР_1 , із сім-карткою «МТС» та картою пам`яті на 2 Гб, без аксесуарів до нього; мобільний телефон «Nokia 6101» RM-76 IMEI: НОМЕР_2 , із сім-карткою «МТС», без карти пам`яті та аксесуарів до нього, паспорт громадянки України ОСОБА_8 (т.2 а.с.49-53).

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19 липня 2013 року, за участю потерпілого ОСОБА_16 , останній впізнав вилучені, в ході обшуку з сумки ОСОБА_8 сережки, що були одягнуті на його матері ОСОБА_12 16 липня 2013 року (т.2 а.с.152-154, 155-157).

З висновку товарознавчої експертизи № 7 від 09.10.2013 року слідує, що вартість сережок з металу жовтого кольору, 583 проби, яка становить 658,21 грн., телефону мобільного «Алькатель 117» - 123 грн., велосипеду ТМ «Україна» - 180 грн. Загальна сума складає 961,21 грн. (т. 2 а.с. 134).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 19 липня 2013 року, за письмовою згодою ОСОБА_8 були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження речі, в яких вона була одягнена 16 липня 2016 року на шляху руху до с. Водяне, а саме: туніка кольорова ношена, без видимих ушкоджень та лосини чорного кольору, трикотажні, ношені, без видимих ушкоджень (т.2 а.с.106, 107).

Згідно протоколу обшуку від 19 липня 2013 року домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучені документи ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , мобільні телефони «Siеmens A55»; «Nokіa 6280», «Siеmens A55», «Samsung D900», «Sаmsung S3650», «Nokia 6300»; кредитні картки та кредитні договори, укладені між Банками та ОСОБА_8 (попереднє прізвище - « ОСОБА_22 »), а також позовну заяву АК «Харківобленерго» з копіями доданих до неї документів до ОСОБА_8 про стягнення нарахування по акту (т.3 а.с.176-179).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції були оглянуті вказані вище речові докази та було з`ясовано, що на момент злочину, вчиненого обвинуваченими з корисливою метою, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не працювали, офіційних та систематичних джерел фінансового існування не мали, обвинувачена ОСОБА_8 дійсно мала чисельні кредитні зобов`язання перед банківськими установами, невиконані грошові зобов`язання за судовим рішенням через наявністю боргів за комунальними послугами, до її будинку застосовувалося відключення від електропостачання через несплату боргів.
Зазначене додатково підтверджує показання ОСОБА_11 про те, що приводом для планування та скоєння нападу на листоношу стало їхнє скрутне матеріальне становище.

Крім того, в ході досудового розслідування на підставі постанови прокурора Зміївського району Харківської області від 17 липня 2013 року було відібрано зразки крові та піднігтьові зразки обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (т.2 а.с.67-74).

Згідно висновку імунологічної експертизи від 23 липня 2013 року №2156-И/13 кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютініном анти-В (т.2 а.с. 63).

За висновком експерта від 10 вересня 2013 року №20-582, що у змиві з капця на ліву ногу, в яких на момент вчинення злочину була взута ОСОБА_8 та в подальшому вилучених в ході слідчого експерименту, були виявлені генетичні ознаки клітин, які належать особі жіночої генетичної статі, які не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 . В результаті проведеного дослідження пари капців, в слідах речовини бурого кольору виявлена кров людини. Генетичні ознаки слідів крові на капцях збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_12 (т.2 а.с. 137-143).

Згідно акту службового розслідування за фактом розбійного нападу з вбивством листоноши відділення поштового зв`язку Борова Зміївського району Центру поштового зв`язку №7 м. Харків Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 16-23 липня 2013 року встановлено, що листоноша по доставній дільниці рухалась згідно схеми, газовим балончиком не змогла скористатися через раптовість нападу зловмисників (т.3 а.с. 65109).

Відповідно до документальної ревізії грошових коштів, поштових марок маркованих конвертів та карток, товарів, іменних речей, поштових відправлень, поштових переказів, пенсійних відомостей, квитанційних книжок, розрахункових цінностей у об`єкті поштового зв`язку Борова Зміївського району ЦПЗ №7 м. Харків Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 16-18.07.2013 року в зв`язку з розбійним нападом та вбивством при роботі на доставній дільниці листоноші відділення поштового зв`язку «Борова» Зміївського району ЦПЗ №7 м.Харків Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_12 16 липня 2013 року загальна сума збитків становить 39 498, 13 грн.:
1) готівка на виплату пенсій у сумі - 39113,44 гривень;
2) товари роздрібної торгівлі (на умовах комісії) -159,49 грн., а саме:
- 2 банки «Згушенка», вартістю 12,63 гривень кожна, на суму 25,26 гривень;
- 2 пачки зефіру «Ванільний», вартістю 10,19 гривень кожна, на суму 20,38 гривень;
- 6 пачок печива «33 корови «сметанка»», вартістю 5,10 гривень кожна, на суму 30,60 гривень;
- 3 пачки печива «Марія», в кількості 3 шт., вартістю 6,25 гривень кожна, на суму 18,75 гривень;
- 10 пачок торту вафельного глазурованого «Полюс «Фундук»», вартістю 3,38 гривень кожна, на суму 33,80 гривень;
- 3 пачки макаронних виробів, вартістю 6,25 гривень кожна, на суму 18,75 гривень;
- 1 пачка чаю «За динамо», вартістю 11,95 гривень;
3) товари роздрібної торгівлі 202, 20 грн., а саме :
- 3 пачки вафель «Супердрайв», вартістю 2,75 гривень кожна, на суму 8,25 гривень;
- 7 пачок перця чорного молотого, вартістю 1,6 гривень кожна, на суму 11,2 гривень;
- 13 брусків мила «З морськими водоростями», вартістю 10 гривень кожна, на суму 130 гривень;
- 4 бруска мила «Друг», вартістю 4 гривні кожна, на суму 16 гривень;
- 1 пачка порошку «Лотос квітучий», вартістю 7,50 гривень;
- 3 пачки порошку «Сарма-Active», вартістю 9,75 гривень кожна, на суму 29,25 гривень;
4) знаки поштової оплати на суму 23.00 грн. (т.3 а.с. 73-87).

Отже, судом першої інстанції було проаналізовано показання обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого, представника потерпілого, свідків, які були судом оцінені у сукупності із протоколами процесуальних дій та додатками до них, висновками експертиз та речовими доказами, з точки зору їх повноти, достовірності, належності та допустимості, а тому висновки суду про те, що ці показання співпадають одне з одним, не суперечать фактичним обставинам встановленим у кримінальному провадженні та підстав обмовляти обвинувачених з боку свідків не встановлено - є обґрунтованими.

Крім того, положеннями ч.2 ст.28 КК України встановлено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

При цьому, домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій - поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.

Як слідує із матеріалів провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував всі вищевказані обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченої, яка після нападу на потерпілу ОСОБА_12 прибрала з дороги та сховала велосипед останньої, після чого надала ОСОБА_11 знаряддя вчинення злочину ніж, а також після вбивства ОСОБА_12 подальшу поведінку обвинуваченої, яка зникла з місця злочину разом чужим майном, що свідчить про те, що вона свідомо бажала настання смерті потерпілої, та доводить, що її умислом охоплювалось позбавлення життя останньої.

З урахуванням викладеного, доводи скарги сторони захисту про відсутність у обвинуваченої умислу на позбавлення життя потерпілої, є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 доведеною і кваліфікацію її дій за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України правильною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку, за доводами апеляційних скарг - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: