ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1917/19

Провадження № 1-кп/486/19/2021

24 листопада 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 23.12.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001143, на підставі обвинувального акту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не маючого реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.07.2006 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 21.10.2008 р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч 2 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 10.12.2009 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 18.11.2011 р.;
- 01.02.2013 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 28.04.2014 р. Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст.ст. 70,71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 08.10.2014 р. Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений 15.04.2016 р.,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2017 року у вечірній час доби, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 , розпиваючи спиртні напої в компанії малознайомих йому осіб - гостей господаря, попросив у потерпілого ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo К10а40», для здійснення дзвінка. Коли ОСОБА_8 передав йому свій телефон, ОСОБА_5 переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, умисно та таємно від сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, забрав вказаний телефон марки «Lenovo К10а40» вартістю 1 360.00 грн., з СІМ-картами мобільних операторів «Київстар» вартістю 40.00 грн. і «Vodafone» вартістю 40.00 грн., та зник з місця події. В подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1 440.00 грн..

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин вчинив крадіжку мобільного телефону, а тому погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий в судове засідання не з`явився причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації та проживання.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який не працює, не має місця реєстрації, на «Д» обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога, згідно виписки амбулаторної карти є особою ВІЧ-інфікованою та отримує високоактивну антиретровірусну терапію з 17.08.2021 року.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, думку обвинуваченого та захисника, які просили про звільнення, згідно ст. 75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком, суд, приходить до висновку про необхідність призначення останньому покарання саме пов`язаного із позбавленням волі.
До такого висновку суд дійшов виходячи з оцінки ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність з його боку будь-якого осуду своєї поведінки, провини чи жалю з приводу вчиненого. Окрім того, будучи раніше неодноразово судимим ОСОБА_5 не зробивши належних висновків, продовжив свою злочинну діяльність, а тому, на переконання суду, є особою небезпечною для суспільства.
Покарання у виді позбавлення волі, на переконання суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопрушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати пов`язані з проведенням експертиз відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 05 серпня 2021 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Речовий доказ: коробку від мобільного телефону марки «Lenovo К10а40», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку, з підстав передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1