У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тюшка Міжгірського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 15 жовтня 2021 року близько 04 години 40 хвилини ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою чоловічої статі, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, перелізши через огорожу, проникли на територію Фермерського господарства «Наші овочі», що розташовується за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Концово, вулиця Миру, будинок 166, корпус «Г», сектор № 8, де шляхом злому навісного замка проникли до складського приміщення, звідки, діючи таємно, викрали бензопилу марки «Штіль», зварювальний апарат «Kaiser», шуруповерт марки «Елпром» та пускозарядний пристрій для запуску двигуна марки «Пульс», належні потерпілому ОСОБА_10 , чим завдали останньому матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.

15.10.2021 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України. 15.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали подане клопотання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи про недоведеність ризиків та не обґрунтованість повідомленої підозри, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , на утриманні має трьох дітей, працює тимчасовим робітником на будівництві. Можливості внести заставу у визначеному законом розмірі не має. Зазначив, що під час затримання потерпілим ОСОБА_10 до ОСОБА_5 було застосовано силу, внаслідок чого у останнього розбите око, травмована права нога, ребра, струс мозку. Надав для приєднання до матеріалів клопотання копії свідоцтва про народження дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника. Пояснив, що не бачив хто саме його бив, однак били і ногами і руками.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні захисником, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №000630 за ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.10.2021року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що 15.10.2021 року близько 04 год. 40 хв. невстановлені особи, перелізши через огорожу проникли на територію «Наші овочі», що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження навісного замка проникли до складського приміщення, звідки діючи таємно викрали різного роду речі, перелік яких встановлюється.

15 жовтня 2021 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді /протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.10.2021/.

15 жовтня 2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення /повідомлення про підозру від 15.10.2021/.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:
- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.10.2021 року;
- протоколом огляду місця події від 15.10.2021 року;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.10.2021 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.10.2021 року;
- довідками до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2021 року;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2021 року;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.10.2021 року.
Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Допитана за ініціативою слідчого судді свідок ОСОБА_7 в судовому пояснила, що проживає з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 14.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , виховують спільну малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , квартиру винаймають на підставі договору оренди.

З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_5 має середню-спеціальну освіту, фактично проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , з якою виховують спільну малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , всього на утриманні має трьох дітей, раніше не судимий. Договір про надання правової допомоги № 10/1 укладений з адвокатом ОСОБА_6 громадянкою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 , що свідчить про стійкі соціальні зв`язки останнього.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронних засобів контролю, на строк 60 днів, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку викладених адвокатом ОСОБА_6 доводів щодо начебто нанесених підозрюваному ОСОБА_5 тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_10 , а також забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тюшка, Міжгірського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використання електронних засобів контролю із забороною останньому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, а саме: до 15 грудня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
-не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 15 грудня 2021 року.

В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 провести перевірку усної заяви захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо начебто нанесених підозрюваному ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 .

Про результати перевірки повідомити суд та сторону захисту.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя ОСОБА_15