УХВАЛА

Справа № 495/7607/17

Номер провадження 1-кп/495/208/2021

21 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі - судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинувачених по відеоконференції ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючої судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300, ч.5 ст. 301, 185 ч.2, 395 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300 , ч.5 ст. 301 КК України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300, ч.5 ст. 301, 185 ч.2, 395 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300 , ч.5 ст. 301 КК України.

15.09.2021 року від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , надійшла заява про відвід головуючої судді ОСОБА_1 від розгляду зазначеного вище кримінального провадження, оскільки на думку заявниці, головуюча суддя ОСОБА_1 відноситься до обвинуваченого ОСОБА_5 як до злочинця, незважаючи на те, що станом на теперішній час відносно обвинуваченого ОСОБА_5 діє «призумція невинуватості». Більш того, головуюча суддя ОСОБА_1 постійно задовольняє клопотання сторони обвинувачення про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , не розглядаючи альтернативну застосування альтернативних запобіжних заходів.

В судове засідання прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_10 не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати заяву про відвід за його відсутністю, не заперечує проти задоволення заяви про відвід.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 свою заяву підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_1 підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку свого адвоката.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала про задоволення заяви про відвід головуючої судді ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування та доводи сторони захисту щодо підстав для відводу головуючої судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як на підставу для відводу головуючої судді ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 посилається на те, що на думку заявниці, головуюча суддя ОСОБА_1 відноситься до обвинуваченого ОСОБА_5 як до злочинця, незважаючи на те, що станом на теперішній час відносно обвинуваченого ОСОБА_5 діє «призумція невинуватості». Більш того, головуюча суддя ОСОБА_1 постійно задовольняє клопотання сторони обвинувачення про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , не розглядаючи альтернативну застосування альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У чинному кримінально-процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності зі ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьоюстатті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»). Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість головуючої судді ОСОБА_1 в розгляді зазначеного вище кримінального провадження не встановлено, однак враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, окрім того враховуючи те, що відвід, заявлений стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_5 був підтриманий усіма сторонами кримінального провадження, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та необ`єктивності головуючої судді ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення заяви адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючої судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 75, 80, 81, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Заяву адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючої судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300, ч.5 ст. 301, 185 ч.2, 395 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300 , ч.5 ст. 301 КК України задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300, ч.5 ст. 301, 185 ч.2, 395 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 153, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 300 , ч.5 ст. 301 КК України передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу у порядку встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали складено та проголошено 23.09.2021 року о 16.30 год.

Суддя: