У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березнегувате Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000317.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11.01.2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11.03.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянтів.

В апеляційних скаргах, які є ідентичними одна одній, обвинувачений та захисник зазначають про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки факт ухилення обвинуваченого від слідства не підтверджений, при цьому ОСОБА_5 , після дорожньо-транспортної пригоди, затриманий на місці і знаходився там весь час з працівниками поліції. Стороною обвинувачення, з моменту затримання і до відкриття матеріалів не надано жодного доказу на підтвердження існування ризику впливу на свідків.
Апелянти вказують на те, що ОСОБА_5 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, постійно проживає за місцем мешкання батьків, про що надана довідка, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування обвинуваченого, впливу на свідків не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинах, за один з яких, передбачене покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, а інший від 5 до 7 років позбавлення волі, після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події, не має міцних соціальних зв`язків, обізнаний про місця мешкання свідків, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними, триваючими, та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або незаконно впливати на свідків, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

До початку апеляційного розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , від обвинуваченого надійшла заява, в якій останній просив залишити його апеляційну скаргу без розгляду.
Разом з тим, діючим кримінальним процесуальним кодексом, зокрема положеннями ст. ст. 403, 407, 422-1 КПК України не передбачено можливості ухвалення рішення про залишення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
За таких обставин, апеляційний суд заяву ОСОБА_5 приймає до уваги але розгляд апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 здійснює в загальному порядку.

За змістом ч. 5 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинах, за найтяжчий з яких, передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, судове провадження на даний час перебуває на початковій стадії розгляду, потерпілі та свідки не допитувались, що дає підстави припустити, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерплих та свідків, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуюче наведене, є безпідставними доводи апелянтів стосовно необґрунтованості ухвали суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та наявних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Посилання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що останній має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце мешкання не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, судом першої інстанції враховані зазначені обставини при прийнятті рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3