Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/421/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року про відмову у задоволені клопотання старшого слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені під час огляду місця події 10.08.2021 року, у кримінальному провадженні № 0000034 від 07 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів судового провадження, вбачається що 01 листопада 2021 року старший слідчий в ОВС ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000034 від 07 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.263 КК України.

Рішення районного суду обґрунтоване тим, що дані кошти в сумі 240 тис. грн.., які були вилучені під час обшуку 10.08.2021 року за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 є власними заощадженнями його брата ОСОБА_10 , який проживає разом з ОСОБА_9 , про що під час огляду було зазначено під відео фіксацію, але на даний час підстави для обмеження власника ОСОБА_10 у користуванні та розпорядженні належним йому майном відсутні, у зв`язку з чим на думку слідчого судді арешт, заборона користування та розпорядження є вочевидь надмірним заходом забезпечення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000034 від 07 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.263 КК України.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання про арешт майна, суддею взято до уваги лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб та податкової декларації платника єдиного податку щодо отримання ОСОБА_10 доходів протягом 2019-2021 років, при цьому останнім не надано до суду документів, що підтверджують законність походження та дійсність отримання грошових коштів, у зв`язку з чим на думку прокурора вони можуть належати як ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 або іншим особам.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, власника майна ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_9 , а також захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за таких підстав.
Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених КПК (статті 370, 372).

Вона має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Під обґрунтованістю ухвали розуміється її постановлення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами та іншими матеріалами, якими слідчий чи прокурор обґрунтовують доводи клопотання, та які досліджені під час судового розгляду та оцінені слідчим суддею відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Вмотивованою є ухвала слідчого судді, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, тощо.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене 07 липня 2021 року за № 0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.263 КК України.

В ході огляду місця події проведеного 10 серпня 2021 року у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 240 000 грн.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Так, під час проведення обшуку 10 серпня 2021 року ОСОБА_10 , який є братом підозрюваного ОСОБА_9 та також проживає за адресою АДРЕСА_1 (згідно довідки про склад сім`ї від 17.08.2021, складеної Новгородківською селищною радою) вказав, що кошти в сумі 240 тис. грн.. є його власними заощадженнями, тобто є його власністю. Дана обставина була підтверджена ОСОБА_10 й у судовому засіданні.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_10 з 03.05.2017 є фізичною особою підприємцем, займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Так, згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2019 та за 2021 року ФОП ОСОБА_10 задекларував загальну суму доходу 1202528,09 грн. та 212695,09 грн., відповідно.
У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На думку колегії суддів, доводи клопотання та додані до нього матеріали не містять достатньо даних, які вказують на відповідність конкретно зазначеного в клопотанні слідчого майна критеріям ст. 98 КПК України, тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді районного суду про те,що відсутні підстави для накладення арешту на вилучене майно.

У зв`язку з вищевикладеним, застосування арешту на вилучене 10 серпня 2021 року майно не відповідає критеріям розумності та спів розмірності обмеження прав та відповідно не виправдовує потреби досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді про арешт майна, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія судді не вбачає, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 309, 370 - 372, 376, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року про відмову у задоволені клопотання старшого слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені під час огляду місця події 10.08.2021 року, у кримінальному провадженні № 0000034 від 07 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.263 КК України залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4