ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/11/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОСВ СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000073 від 06.04.2021, за ознаками злочину, передбаченогоч.1 ст. 114КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 05.02.2022 включно.
Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2021 року залишено без змін 8815 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 20 010050 грн, яку суму необхідно внести на відповідний депозитний рахунок до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилався на те, що вважає зазначену ухвалу незаконною та необгрунтованою через істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, що виразилося в порушенні права на захист через ненадання якісного перекладу на ненадання клопотання про продовження строку тримання під вартою мовою, якою володіє підозрюваний. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином КНР, певний час проживає на території України, однак повною мірою державною мовою не володіє. Слідчим було залучено перекладача, однак підозрюваний неодноразово повідомляв, що він не розуміє останнього. Також зазначив, що суд формально оцінив ризики, що наведені в клопотанні.

В судове засідання апеляційного суду прокурор, який відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, був належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, №0000073 від 06.04.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 114КК України.
05.11.2021 року ОСОБА_7 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.
05.11.2021 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 114КК України.
06.11.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова за клопотанням слідчого УСБУ в Харківській області, погодженим з прокурором, ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 30.01.2022 року із можливістю внесення застави у розмірі 20 011050 грн.

Заступником керівника Харківської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000073 від 06.04.2021 за підозрою ОСОБА_11 у зчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.114 КК України, та за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, продовжений строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 05 лютого 2022 року.

23.11.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 114 КК України та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-можливість ОСОБА_13 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є громадянином іншої держави, не має роботи, яка б приносила прибуток, дохід від іноземних студентів, не має стійких соціальних зв`язків;

-крім того, ОСОБА_13 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи можливу наявність спільників, які, перебуваючи на волі, мають змогу отримувати інформацію про хід розслідування та здійснювати вплив на свідків;

-також ОСОБА_13 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території КНР, а інші можливі спільники на даний час не встановлені.

Крім того, слідчий зазначив, що строк тримання ОСОБА_13 під вартою закінчується, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки для закінчення досудового розслідування виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження: отримати від експертів Харківського НДЕКЦ МВС України висновок відео-, звукозапису за матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; отримати від експертів Харківського НДЕКЦ МВС України висновок портретної експертизи за матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; провести тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у розпорядженні ПрАТ «Київстар»; розсекретити клопотання та ухвали, що послугували підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказав, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування дійшов висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_13 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_13 особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років.

Слідчий суддя суду першої інстанції враховував наявність продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є громадянином іншої держави, не має роботи, яка б приносила прибуток, дохід від іноземних студентів, не має стійких соціальних зв`язків; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи можливу наявність спільників, які, перебуваючи на волі, мають змогу отримувати інформацію про хід розслідування та здійснювати вплив на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території КНР, а інші можливі спільники на даний час не встановлені.

Також, слідчий суддя враховував, відомості щодо особи підозрюваного, який є громадянином Китайської народної Республіки, має посвідку на проживання на території України, раніше не судимий, працює, є кандидатом психологічних наук.
Разом з тим, слідчий суддя суду першої інстанції вважав за необхідне залишити ОСОБА_13 заставу, визначену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2021 року у розмірі 8815 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 20 010050 грн., яка є тим саме ступенем довіри, при якому перспектива встати застави, у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім та стимулюючим фактом, щоб запобігти встановленим ризикам.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є громадянином іншої держави, не має стійких соціальних зв`язків; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи можливу наявність спільників, які, перебуваючи на волі, мають змогу отримувати інформацію про хід розслідування та здійснювати вплив на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території КНР, а інші можливі спільники на даний час не встановлені, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким особливо злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він є громадянином Китайської народної Республіки, має посвідку на проживання на території України, раніше не судимий, працює, є кандидатом психологічних наук.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке, згідно підозри, інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у шпигунстві, тобто передачі або збиранні з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, якщо ці дії вчинені іноземцем або особою без громадянства, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема громадської та національної безпеки України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Вищенаведені обставини вказують на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України,не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання іншого запобіжного заходу, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення ОСОБА_13 права на захист через неналежне здійснення перекладу перекладачем, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в суді апеляційної інстанції не заявлялося клопотання про необхідність залучення перекладача, а участь підозрюваного, згідно КПК України, не є обов`язковою.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_13 є громадянином Китайської Народної Республіки, однак має посвідку на проживання на території України, де працює директором ГО «Український центр управління освітою та науковими технологіями», керівником українсько-китайських центрів на базі ХНТУ сільського господарства ім. Петра Василенка та НТУ «Харківський політехнічний інститут», є кандидатом психологічних наук (завершив аспірантуру ХНУ ім. В. Каразіна), що свідчить про те, що він спілкується та розуміє державну мову, оскільки тривалий час проживає в Україні та отримав вищу освіту в Україні.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду в суді першої інстанції клопотання слідчого про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному було забезпечено його право на користування рідною мовою шляхом залучення перекладача ОСОБА_14 .
При цьому, відомостей щодо неналежного виконання своїх обов`язків перекладачем ОСОБА_14 , матеріали провадження не містять.
За наявністю таких підстав, сторона захисту не позбавлена процесуальної можливості клопотати про заміну перекладача.
Клопотань від підозрюваного чи його захисника про заміну перекладача, неякісний або неправильний переклад в суді першої інстанції, згідно матеріалів судового провадження, не надходило.
Із технічного запису судового засідання, а також журналу судового засідання від 23.12.2021 року вбачається, що в суді першої інстанції ніяких скарг чи заяв щодо неналежного виконання перекладачем ОСОБА_14 обов`язків з перекладу підозрюваний та його захисник також не заявляли.
Зазначене свідчить про належне забезпечення судом першої інстанції права підозрюваного на користування рідною мовою та надання перекладача.
Отже, зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави стверджувати, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було порушено право підозрюваного на захист через неналежне здійснення перекладу перекладачем, а тому, колегія суддів вважає такі доводи апеляційні доводи необґрунтованими.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_13 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_13 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу слідчого та прокурора на необхідність дотримання вимог ст. 68 КПК України щодо надання підозрюваному перекладача на весь час досудового розслідування у разі процесуальної необхідності або наявності відповідних клопотань.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді