Справа № 344/3895/22
Провадження № 1-кс/344/1718/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 22.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 436-1 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Оренбург Російської Федерації, громадянки України, неодруженої, з вищою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий ОСОБА_6 , звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_7 , в якому просить обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що ОСОБА_4 , жителька м. Івано-Франківська, будучи редактором (модератором) групи "Державная Ведруссия - обновленний СССР" в соціальній мережі "Вконтакте" упродовж 2019-2022 років систематично, повторно, поширювала, а також публічно використовувала матеріали із зображенням символіки комуністичного тоталітарного режиму.

ОСОБА_4 , підозрюється у поширенні та публічному використанні символіки комуністичного тоталітарного режиму, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 436-1 КК України.

25 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 436-1 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 13.03.2022, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , протоколом огляду ПЕОМ марки HP з серійним номером «CND84564PK», який належить ОСОБА_4 , висновком судово-лінгвістичної сематико-текстувальної експертизи, протоколами оглядів інших речей та документів, які вилучені під час обшуку, заявами, відповідями на доручення оперативного підрозділу, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 436-1 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення десять років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, то застосування до неї особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити. Додатково зазначив, що підозрювана до 2015 року була громадянкою Російської Федерації, громадянство України отримала тільки у 2015 році. ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштована, не має засобів для існування.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою реєстрації та проживання підозрюваної. Зазначив, що згідно практики ЄСПЛ запобіжний захід у вигляді домашнього арешту прирівнюють до тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 не була затримана, добровільно з`явилася на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ризики сторони обвинувачення нічим не підтверджені.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника, зазначила, що буде дотримуватись запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ризики наведені стороною обвинувачення спростовує, вказує, що її ноутбук вилучено, тому знищити докази вчинення кримінального правопорушення вона не зможе.

Додала, що у 2014 році переїхала в Україну, у 2015 році їй надано громадянство України. До запровадження карантину неофіційно працювала репетитором з малювання, дохід становив 50-80 доларів, з часу запровадження карантину фінансово допомагає сестра, яка проживає у Англії. Зокрема, переїхала вона в Україну, щоб бути ближче до сестри, яка проживає у Англії.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом СУ ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 22.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 436-1 КК України.

25 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 436-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться у матеріалах клопотання: ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку від 14.03.2022, протокол обшуку від 13.03.2022, протокол огляду від 20.03.2022, висновок експерта від 20.03.2022 №54/15/6-145, протокол огляду від 14.03.2022.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 436-1 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме найбільш значним ризиком є те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює про можливість призначення їй покарання за вчинення такого злочину у виді позбавлення волі в разі доведення її вини у суді. Окрім цього, враховуючи режим воєнного стану на території України, ОСОБА_4 може покинути її територію та переховуватись з метою уникнення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування ще триває, продовжується виявлення та вилучення речових доказів та ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може перешкоджати цьому; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їх злочинних дій, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та затягувати досудове розслідування чи подальший судовий розгляд; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти держави України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя дійшла висновку, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Одні лише доводи підозрюваної, її захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можуть бути єдиною беззаперечною підставою, та гарантією того, що вона буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення з урахуванням встановлених конкретних обставин саме даного кримінального провадження.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що домашній арешт, про який просить підозрювана, з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

З цих же підстав доводи захисту про відсутність підстав для обрання запобіжного у виді тримання під вартою слідчий суддя вважає спростованими.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі дані особи підозрюваної ОСОБА_4 : неодружена, офіційно не працевлаштована, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судима.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 1, 2 ст. 436-1 КК України проти проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, а також не зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя, в межах саме даного розгляду клопотання, не знаходить підстав щодо застосування альтернативного визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Враховуючи, що на території України введено воєнний стан, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, з урахуванням строку досудового розслідування, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не дозволить ОСОБА_4 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме її подальшу поведінку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 травня 2022 року включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання її під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 23 травня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 25 березня2022 року.

Слідчий суддя
Івано-Франківського міського суду ОСОБА_9