Справа № 740/3035/21
Провадження № 1-кп/740/309/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники кримінального провадження:
-прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
-представник потерпілої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива майбутнього» ОСОБА_7 ,
-обвинувачений ОСОБА_8 ,
-захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі Сонячний Хабаровського краю Російської Федерації, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 17 липня 2012 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 08 серпня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці; 23 травня 2018 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 3 років 6 місяців одного дня позбавлення волі (03 червня 2020 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі; невідбутий строк покарання становить 1 рік 28 днів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),
установив:
07 квітня 2021 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_8 , знаходячись поблизу об`єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Перспектива майбутнього», маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно шляхом подолання перешкоди у вигляді дерев`яного паркану, проник на огороджену територію вказаного незавершеного будівництва, звідки таємно викрав три дошки обрізні соснові довжиною 2 м, товщиною 4 см, шириною 20 см першого ґатунку загальною вартістю 199 грн 83 коп., дев`ять обрізних соснових дощок довжиною 3 м, товщиною 7 см, шириною 20 см першого ґатунку загальною вартістю 1 768 грн 23 коп., сім брусків соснових довжиною 4 м, розміром 5х5 см, загальною вартістю 533 грн 03 коп., які належать ТОВ «Перспектива майбутнього», а всього таємно викрав майна на загальну суму 2 501 грн 09 коп., чим спричинив ТОВ «Перспектива майбутнього» матеріальну шкоду на вказану суму, отримавши можливість розпорядитися викраденим.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним повністю у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та показав, що вчинив злочин за викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що на той час робив ремонт у підвалі свого товариша, потрібні були дошки і він згадав про ці дошки, які бачив на території будівництва. Дошки взяв, бо хотів допомогти товаришу з ремонтом. Шкодував у вчиненні вказаного злочину, розкаявся, погодився з усіма обставинами, зазначеними в обвинувальному акті та доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив розглянути справу згідно з вимогами чинного законодавства.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються обвинуваченим.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також суд ураховує ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та засудженні своїх дій.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання, пов`язане з позбавленням волі, у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, суд ураховує, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, зокрема, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 серпня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці; вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців 1 дня позбавлення волі, 03 червня 2020 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, невідбутий строк покарання 1 рік 28 днів.

Призначаючи покарання, суд керується ч. 1 ст. 71 КК України, якою передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, суд призначає остаточне покарання, враховуючи невідбуту частину покарання за попереднім вироком та покарання за цим вироком, і таке не може бути іншим, ніж позбавлення волі.

Таким чином, ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а до призначеного покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року, у виді позбавлення волі.

Призначаючи такий вид та міру покарання, суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту в нічний час доби слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням судової товарознавчої експертизи, які згідно з довідками Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становлять 686,48 грн та 653,80 грн, на загальну суму 1 340,28 грн та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та на підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений на речові докази.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 349, 369 - 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 21-00 години вечора по 06-00 години ранку доби, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1 340 (одна тисяча триста сорок) гривень 28 копійок витрат на залучення експерта для проведення експертиз.

Речові докази три обрізні дерев`яні дошки (шилівка) довжиною 2 м, товщиною 4 см та дев`ять обрізних дерев`яних дощок (шилівка) довжиною 3 м, товщиною 20 см, та сім дерев`яних брусів довжиною 4 м, товщиною 5 см, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи ОСОБА_10 , - залишити у володінні останньої.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2021 року, на майно три обрізні дерев`яні дошки (шилівка) довжиною 2 м, товщиною 4 см та дев`ять обрізних дерев`яних дощок (шилівка) довжиною 3 м, товщиною 20 см, та сім дерев`яних брусів довжиною 4 м, товщиною 5 см скасувати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1