Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/1051/21
номер провадження 1-кп/368/97/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2022 року

Кагарлицький районний суд
Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000041 від 30.06.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, майстер відділення технічної діагностики та регламентних робіт ремонтного взводу ремонтної роти батальйону матеріально- технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодружений, не судимий, без реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.407 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду майстра відділення технічної діагностики та регламентних робіт ремонтного взводу ремонтної роти батальйону матеріально- технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасового ухилення від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08:00 годині 14 червня 2021 року, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 10:00 години 16 серпня 2021 року, коли був затриманий уповноваженою на те особою.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні до суду подано угоду про визнання винуватості від 16.02.2022 року, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 зміст якої містить формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням ст.407 ч.4 КК України які відповідають змісту обвинувачення в обвинувальному акті, що вказаний вище. Кримінальним правопорушенням фізичної, майнової та моральної шкоди не завдано. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторонами узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Що відповідно до ст.475, 374 КПК України під час ухвалення вироку судом також буде прийняте рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Наслідки укладення та затвердження Угоди з викладом положень ст.ст.473 ч.2, 394, 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди з викладом положень ст.476 КПК України.

Мотиви з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону , якими він користувався слідуючі:

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав. Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості і просив її затвердити. Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості яка відповідає інтересам ОСОБА_5 .

Обвинувачений пояснив, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду майстра відділення технічної діагностики та регламентних робіт ремонтного взводу ремонтної роти батальйону матеріально- технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, у порушення вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасового ухилення від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, о 08:00 годині 14 червня 2021 року, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 10:00 години 16 серпня 2021 року, коли був затриманий уповноваженою на те особою.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.472 ч.1 КПК України, так як в угоді зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення яким не заподіяно державі збитків внаслідок вчинення ним злочину, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення покарання , наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Також відповідає положенням ст.472 ч.1 КПК України, так як в угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін за участю захисника.

Відповідно до ст.474 ч.4 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ст.474ч.6 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердив в судовому засіданні в показах обвинувачений.

Відповідно до ст.469ч.4п.1 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у вигляді нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) з кваліфікацією судом дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст.474 ч.7 КПК України суд перевірив і встановив відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди так як: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та загальним засадам призначення покарання відповідно до ст.65 КК України , в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) не існує обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Також на засудженого слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України і додатково покласти обов`язок , передбачений пунктом 4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд встановив, що угода відповідає вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку. Тому затвердити угоду про визнання винуватості і призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.02.2022 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених ст.394ч.4 КПК України.

Суддя ОСОБА_1