печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, на дванадцять місяців, а саме до 29.11.2022,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2021 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, на дванадцять місяців, а саме до 29.11.2022.
Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 29.11.2021, однак до цього часу слідством не виконані всі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, в зв`язку в винятковою складністю провадження, а тому з метою завершення досудового розслідування, остаточного та беззаперечного доведення вини осіб, які вчинили вказані вище кримінальні правопорушення, виконати процесуальні та слідчі (розшукові) дії потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування, необхідно продовжити строк досудового розслідування на дванадцять місяців, тобто до 29.11.2022.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.

У судовому засідання слідчий клопотання підтримав з викладених підстав та просив продовжити строк досудового розслідування на дванадцять місяців, тобто до 29.11.2022, з метою здійснення повного та всебічного досудового розслідування.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування представника сторони обвинувачення, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Відповідно до статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.
Окрім цього, зазначеною статтею встановлено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців.
Відповідно до статті 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004417 від 29.05.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
03.09.2021 прокурором Офісу Генерального прокурора винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме кримінальне провадження за фактом звернення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" щодо вчинення дій ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб направлених на шахрайське заволодіння прибудинковою територією житлового будинку по АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001124 від 03.09.2021.
07.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленної підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України.
08.09.2021 в порядку ст. 291 КПК України до Шевченківського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт по обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , будучи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та маючи доступ до державної інформаційної системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав), діючи умисно, несанкціоновано змінив інформацію, яка оброблюється в реєстрі, за наступних обставин.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", доступ до інформації в системі отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі; інформаційна (автоматизована) система організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів; користувач інформації в системі фізична або юридична особа, яка в установленому законодавством порядку отримала право доступу до інформації в системі; несанкціоновані дії щодо інформації в системі дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства; порядок доступу до інформації в системі умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації.
Порядок доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлений чинними законами України та актами, виданими на їх виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закону): Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону нотаріус є державним реєстратором.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Статтею 27 Закону визначено підстави для державної реєстрації прав власності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до свідоцтва № 7218, виданого 19.12.2008 Міністерством юстиції України, ОСОБА_6 мав право на заняття нотаріальною діяльністю, а з 16.02.2009 останнім зареєстровано приватну нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу та йому видано реєстраційне посвідчення № 933.
Наказом центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.11.2020 № 1334/6 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_6 з 05.11.2020.
З 01.01.2013 приватного нотаріуса ОСОБА_6 забезпечено доступом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
29.03.2019 приватному нотаріусу ОСОБА_6 сформовано кваліфіковані сертифікати електронного підпису терміном дії на два роки на захищеному носієві особистих ключів типу Алмаз 1-К (021747).
10.07.2019 приватному нотаріусу ОСОБА_6 сформовано кваліфіковані сертифікати електронного підпису терміном дії на два роки.
Таким чином, ОСОБА_6 , являючись в період з 16.02.2009 по 04.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до вимог Закону був державним реєстратором, мав право доступу до Державного реєстру прав та мав право вчиняти реєстраційні дії.
Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції чинній, на момент проведення реєстраційних дій) (далі - Порядок), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та цим Порядком.
Пунктом 42 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.
Так, приблизно 04.05.2020, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за місцем здійснення його діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася невстановлена особа із проханням щодо здійснення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на ім`я ОСОБА_7 на нібито побудований у 1991 році громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації, на що ОСОБА_6 погодився.
Для надання вигляду законності проведення державної реєстрації прав, невстановленою особою надано приватному нотаріусу ОСОБА_6 підроблені офіційні документи технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 15.04.2020, а також довідку про показники вказаного об`єкта нерухомого майна від 15.04.2020, нібито виготовлені приватним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та оцінки», відповідно до яких зазначену будівлю збудовано в 1991 році.
При цьому, невстановленою особою не надано усіх документів, визначених частиною першою статті 27 Закону та пунктом 42 Порядку, а саме документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
У подальшому приватний нотаріус ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у цей же день за вказаним місцем здійснення нотаріальної діяльності, о 15 год. 34 хв., використовуючи наданий йому доступ до Державного реєстру прав, сформував заяву про державну реєстрацію права власності від 04.05.2020 № 39450623, відповідно до якої ОСОБА_7 мав намір набути право власності на нібито побудований у 1991 році громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 106,7 кв. м.
Крім цього ОСОБА_6 сформовано відомості з Державного земельного кадастру за № 19677667 від 04.05.2020 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :88:126:0008, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, в порушення передбаченого законодавством порядку здійснення реєстраційних дій, приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_6 , перебуваючи 04.05.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи відсутність законних підстав для задоволення заяви про державну реєстрацію права власності від 04.05.2020 № 39450623, о 17 год. 52 хв., прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 52133243 від 04.05.2020, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 000 на нежитлову будівлю літ. «А», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровано право власності за ОСОБА_7 .
Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , будучи зобов`язаним зупинити розгляд заяви з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 23 Закону, оскільки до Державного реєстру прав не додано документ, що відповідно до вимог законодавства підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а також в порушення вимог частини третьої статті 10, пункту першого частини першої статті 23, статті 27 Закону та пунктів 40, 42 Порядку, зареєстрував право власності у Державному реєстрі прав на нежитлову будівлю літ. «А», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , тобто несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державному реєстр прав, шляхом внесення до неї додаткових, раніше відсутніх складових частин.
Крім того, приблизно 07.07.2020, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , за місцем здійснення його діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася невстановлена особа із проханням щодо здійснення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на ім`я ОСОБА_9 на нібито побудовану у 1985 році нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації.
У цей час у ОСОБА_6 , повторно виник злочинний намір, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в реєстрі, у зв`язку із чим, останній на пропозицію невстановленої особи погодився.
Для надання вигляду законності проведення державної реєстрації прав, невстановленою особою надано приватному нотаріусу ОСОБА_6 підроблені офіційні документи технічний паспорт на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , від 16.06.2020, довідку про показники вказаного об`єкта нерухомого майна від 16.06.2020 №1218-5 відповідно до якої зазначену будівлю збудовано в 1985 році, нібито виготовлені ТОВ "КБФ "Будпроект", а також довідку виконавчого комітету Печерської районної ради депутатів трудящих від 16.02.1983 №106 щодо надання дозволу ОСОБА_9 на будівництво на земельній ділянці.
При цьому, невстановленою особою не надано усіх документів, визначених частиною першою статті 27 Закону та пунктом 42 Порядку, а саме документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
У подальшому приватний нотаріус ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, перебуваючи у цей же день за вказаним місцем здійснення нотаріальної діяльності, о 18 год. 42 хв., використовуючи наданий йому доступ до Державного реєстру прав, сформував заяву про державну реєстрацію права власності від 07.07.2020 № 40358802, відповідно до якої ОСОБА_9 мав намір набути право власності на нібито побудовану у 1985 році нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 59 кв. м.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, в порушення передбаченого законодавством порядку здійснення реєстраційних дій, приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_6 , перебуваючи 30.07.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи відсутність законних підстав для задоволення заяви про державну реєстрацію права власності від 07.07.2020 № 40358802, о 16 год. 03 хв., прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 53383994 від 30.07.2020, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 000 на нежитлову будівлю літ. «А», розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , та зареєстровано право власності за ОСОБА_9 .
Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , будучи зобов`язаним зупинити розгляд заяви з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 23 Закону, оскільки до Державного реєстру прав не додано документ, що відповідно до вимог законодавства підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а також в порушення вимог частини третьої статті 10, пункту першого частини першої статті 23, статті 27 Закону та пунктів 40, 42 Порядку, зареєстрував право власності у Державному реєстрі прав на нежитлову будівлю літ. «А», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_9 , тобто повторно, несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державному реєстр прав, шляхом внесення до неї додаткових, раніше відсутніх складових частин.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та маючи доступ до державної інформаційної системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, несанкціоновано змінив інформацію, яка оброблюється в реєстрі щодо ряду об`єктів нерухомого майна.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги ч. 4 ст. 295-1 КПК України, якою законодавець передбачив, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.
У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях також зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).
У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виконано наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії:
- Проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки місцевості, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Богдана Гаврилишина, 5;
- Проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки місцевості, що розміщується за адресою: м. Київ бул. Дружби Народів, 23/1 літ. А
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів та вилучено їх оригінали у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 , щодо державної реєстрації права - власності;
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні у Департаменті міського благоустрою КМДА;
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні у Департаменті містобудування та архітектури КМДА;
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні у Департаменті з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва;
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні у ДП "Національні інформаційні системи";
- Проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які містяться у володінні у ДП "ДІЯ";
- Допитано в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
29.11.2021 року у кримінальному провадженні спливає строк досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України.
Разом з цим, під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, для встановлення особи, яка винна у вчинені вказаних кримінальних правопорушень та встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Провести повний спектр необхідних слідчих (розшукових), процесуальних дій в межах строку досудового розслідування не представилося можливим у зв`язку із відмовою володільців документів, в порядку ст. 93 КПК України, надання інформації та копій документів, які необхідні для вивчити з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, переліку осіб, які являються свідками у кримінальному провадженні та установ, посадові особи яких причетні до вчинення дій пов`язаних із подією злочину, що в подальшому дало б змогу провести необхідні допити, заходи забезпечення провадження отримання дозволу на проведення яких потребує погодження із процесуальним керівником.
Разом із тим, у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії:
- Накласти арешт на нерухоме майно, з забороною проведення будівельних та підготовчих робіт, а саме на земельну ділянку : АДРЕСА_3 ;
- Підготувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України;
- Підготувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України;
- Допитати в якості свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
- Вивчення та надання оцінки отриманих документів та відомостей, визначення послідовності та переліку проведення подальших слідчих (розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження;
- Надати оцінку діям посадових осіб та осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення та відповідність їх вимогам чинного законодавства;
- виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба у яких виникне в ході досудового розслідування.
З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, тому враховуючи необхідність у проведені великого об`єму проведення запланованих слідчих (розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження, а також виняткову складність кримінального провадження у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строків досудового розслідування.
Так, у ході проведення вказаних слідчих та процесуальних дій сторона обвинувачення має на меті отримати докази та встановити як ті обставини, що викривають особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, так і обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та постановити справедливе, законне і вмотивоване рішення.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.
При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує складність провадження та виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно та обґрунтовано вказують на необхідність продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні на дванадцять місяців, що на переконання слідчого судді забезпечить виконання завдання кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, на дванадцять місяців, а саме до 29.11.2022.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1