Дата документу 07.02.2022 Справа № 554/1036/22
Провадження № 1-кс/554/1937/2022

У Х В А Л А

07 лютого 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000035 від 02.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2022 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000035 від 02.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 199 о/с від 12.03.2020 призначений на посаду інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 виконує функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто був службовою особою правоохоронного органу ? представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_5 як працівника поліції входить: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявляння причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» ? служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, ОСОБА_5 згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади.

Крім того, у відповідності до вимог п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 , як працівник поліції, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, а згідно ч. 1 ст. 22 вказаного Закону йому заборонялося використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Так, ОСОБА_5 , який працює на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, будучи службовою особою, перебуваючи на чергуванні, 19.01.2022 приблизно о 22.00 год. по просп. Свободи, 73, у м. Кременчук Полтавської області, здійснив зупинку автомобіля Mitsubishi Lancer X 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в бік центральної частини міста. При цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди від останнього, у зв`язку з чим він висловив намір складання адміністративних матеріалів за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_5 висловив вимогу надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за не оформлення таких матеріалів, у іншому випадку висунув погрозу постійними безпідставними зупинками, здійсненням перевірок та складанням матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень.

ОСОБА_7 при собі вищезазначеної суми грошових коштів не мав. В подальшому ОСОБА_5 зменшив суму неправомірної вигоди до 7000 (семи тисяч) гривень.

При цьому ОСОБА_5 в порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, а також виявлення та реагування на виявлені адміністративні правопорушення, а саме: пунктів 1,4 та 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2018 № 1103, протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП ОСОБА_7 не оформив.

У подальшому, 04.02.2022 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , не полишаючи злочинного умислу на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з рук в руки одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7000 (сім тисяч) гривень за не оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

05.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними доказами у їх сукупності.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому наведених

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що підозру вважає обґрунтованою.
Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає частково, не погоджується з кваліфікацією визначеною в підозрі, а саме за ч.3 ст.368 КК України. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави, погоджується з розміром застави визначеним у клопотанні. Повідомив суд, що на утриманні має малолітню дитину та дружину, яка на даний час знаходиться в декретній відпустці.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні, вказав, що заперечує проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прохав застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме заставу.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Таким чином, ОСОБА_5 , побоюючись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, використовуючи своє становище та зв`язки набуті під час роботи в правоохоронних органах, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його причетності до скоєння злочину.
Крім того, той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, у майбутньому та у зв`язку з чим ОСОБА_5 може впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.
Зокрема, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може впливати на свідків, які до теперішнього часу ще не допитані. При цьому, ОСОБА_5 , користуючись своїм службовим становищем, може впливати на них, схиляючи його до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, що може перешкодити встановленню істини по справі, а також схиляти вже допитаних свідків до зміни показань на його користь.

На даний час в межах кримінального провадження № 0000035 від 02.02.2022 є необхідність у проведенні низки невідкладних слідчих (розшукових) дій. Таким чином, зазначена вище процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.
Відповідно до ст. 178 КПК України установлено вагомі докази, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому, стан здоров`я та вік ОСОБА_5 не перешкоджає застосуванню щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище у клопотанні;
- особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві, Полтавської обласної прокуратури та суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;
- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням;
- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у провадженні.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).
У зв`язку з викладеним суд, вважає за необхідне визначити заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Кременчук, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000035 від 02.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», а саме з 20 год. 00 хв. 04 лютого 2022 року до 20 год. 00 хв. 04 квітня 2022 року з визначенням застави у розмірі 49620 грн.,

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 04 квітня 2022 року.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 49620 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із
м. Кременчук, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова особа у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та її явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 у разі внесення застави визначити по 04 квітня 2022 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти від варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1