Провадження № 1-о/127/28/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2022 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 13 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукули, Піщанського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року ОСОБА_4 засуджено: - за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі вимог ст. 54 КК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання старший лейтенант поліції. На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2017 року до 12.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 18.03.2019 року, якою вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року. Заява мотивована тим, що під час розгляду справи у Вінницькому міському суду Вінницької області надавалися суду першої інстанції неправдиві показання щодо невизнання ним вини у скоєних кримінальних правопорушень, невизнання фактичних обставин справи. В судовому засіданні ОСОБА_4 доповнив заяву зазначивши, що інкриміновані кримінальні правопорушення він вчиняв у зв`язку з хворобою батька ( ОСОБА_7 ) та відсутністю коштів, які необхідні були для лікування останнього. На даний час він визнає свою вину в повному обсязі в чому щиро розкаюється.
Таким чином, на час постановлення вироку, суду не було відомо та під час проведення судового розгляду не досліджено ту обставину, що батько засудженого ОСОБА_7 хворів та перебував на лікуванні в період вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, що по суті являло собою збіг тяжких сімейних обставин.
Оскільки на момент ухвалення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року, батько засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_7 хворів та потребував коштів на лікування, про цю обставину під час ухвалення вироку суду першої інстанції, 20.11.2018 року не було відомо. ОСОБА_4 не знімаючи з себе відповідальності за скоєне, просить суд скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_4 з урахуванням приписів ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на відповідний строк та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2022 року відкрито провадження у справі про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року за нововиявленими обставинами, у зв`язку з відсутністю на те підстав та намаганням ОСОБА_4 уникнути призначеного покарання.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити з наведених в ній підстав. Суду пояснив, що вину за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України визнає у повному обсязі, а фактичні обставини справи встановленні в ході судового розгляду не оспорює. До вчинено ставиться критично в чому щиро розкаюється.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті та вироку суду від 20.11.2018 року. При цьому додатково зазначив суду, що кримінальні правопорушення він вчинив, у зв`язку з тим, що напередодні захворів батько ОСОБА_7 , який потребував термінового лікування, а його заробітної плати не вистачало на придбання ліків. Викрадені кошти він відсилав батькові на лікування. Зазначені обставини не виправдовують його злочинних дій, проте за вчинене він дійсно шкодує та просить у потерпілих вибачення за скоєне.
Вивчивши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000132 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2017 року, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року ОСОБА_4 засуджено: - за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 54 КК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання старший лейтенант поліції.
На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2017 року до 12.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.03.2019 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пункт 4 ч. 2 ст. 459 КПК України передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, в судовому засіданні під час перегляду вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року за нововиявленими обставинами встановлено, що на момент його ухвалення суду не було і не могло бути відомо про наявність правових підстав для призначення покарання, без урахування обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Відтак, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року слід скасувати в частині призначеного покарання за результатами судового розгляду в цій частині ухвалити новий вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оскільки інші обставини, що встановлені вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року не оспорюються, суд не досліджував докази в цій частині, керуючись правилами ч. 4 ст. 466 КПК України, яка визначила, що суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.
Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, в кінці липня - на початку серпня 2016 року, точний час судовим розглядом не встановлено, в кабінеті № 59 Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області в м. Вінниця по вул. Пирогова, 4, діючи умисно, в особистих інтересах, з метою незаконного збагачення, під приводом того, що йому необхідно скористатися комп`ютером, за згодою слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 сів за її робочий стіл, шляхом вільного доступу відчинив шухляду стола, звідки таємно викрав 5000 грн. та ювелірні вироби зі срібла 925 проби у вигляді хрестика та ланцюжка загальною масою 8 грам, вартістю 665 грн., та ювелірні вироби зі срібла з елементами позолоти у вигляді сережок вартістю 750 грн., які разом зберігалися в поліетиленовому прозорому канцелярському пакеті типу «файл» та які належали слідчому цього ж відділу ОСОБА_5 .
Внаслідок крадіжки ОСОБА_4 заподіяв шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 6415 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , працюючи слідчим слідчого відділу Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, діючи умисно, повторно, в особистих інтересах, з метою незаконного збагачення, знаючи про те, що у службовому сейфі слідчого Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 ,який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, кабінет 311, перебувають речові докази, вилучені у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002684, в період з 03.06.2017 року по 05.06.2017 року, точний час судовим розглядом не встановлено, маючи доступ до ключів від кабінету та сейфу, таємно проник до вищевказаного кабінету та, користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом відкриття сейфу, таємно викрав з нього речові докази: 1000 грн. у вигляді двох купюр номіналом 500 грн. № ЗТ 1902856 та № МА 7910843 та одну пошкоджену (розірвана навпіл) купюру номіналом 100 Євро № 08, що згідно офіційного курсу НБУ на 02.06.2017 року становить 2947,34 грн., які належали потерпілому у кримінальному провадженні №0002684 ОСОБА_6 .
Внаслідок крадіжки ОСОБА_4 заподіяв шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3947,34 грн.
Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення та заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання та реєстрації характеризується з позитивної сторони; по місцю роботи характеризується посередньо; на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України в аб. 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 Про практику призначення судами кримінального покарання роз`яснив судам, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Враховуючи характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги приписи ст. 50 КК України, де зазначено, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім того, при призначенні виду покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, суд враховує положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до частини першої статті 185 КК України та виключено з санкції статті покарання у виді позбавлення волі. Суд доходить висновку, що до ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а також у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Оскільки, ОСОБА_4 вчинено сукупність кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, суд враховуючи, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягується вперше, являється особою молодого віку, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень ст. 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374, 376, 459, 466, 467 КПК України, ст.ст. 5, 65-67, 72, 185 КК України суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, задовольнити.
Скасувати за нововиявленими обставинами вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2018 року яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі вимог ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання старший лейтенант поліції. На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2017 року до 12.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України (у редакції Закону №2617-VIII ) у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання старший лейтенант поліції.
На підставі п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07.06.2017 року до 12.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя: