Справа № 171/1924/21
В И Р О К
Іменем України
03 вересня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23.08.2021 року за №0000170 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня, Апостолівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 22.08.2021, приблизно о 06:00 годині, перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , в якості різноробочого. В цей час на подвір`ї вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 , помітив автомобіль марки "RENAULT", модель "LAGUNA", державний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, об`ємом двигуна 1870 куб.см., що належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_4 22.08.2021, приблизно о 06:20 годині, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зайшов до приміщення кімнати будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_5 , де з полиці, шляхом вільного доступу, таємно, заволодів ключами запалювання від автомобіля марки "RENAULT", модель "LAGUNA", державний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, об`ємом двигуна 1870 куб.см.

Після чого, ОСОБА_4 22.08.2021, приблизно о 06:30 годині реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вийшов з будинку на подвір`я, де підійшов до автомобілю марки "RENAULT", модель "LAGUNA", державний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, об`ємом двигуна 1870 куб.см., який знаходився на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого таємно, умисно, із корисливих мотивів за допомогою раніше викраденого з будинку ключа запалювання, запустив двигун вищевказаного автомобілю та розпочав рух, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 128 592 гривні, що перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Після чого ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно 22.08.2021 року перебував на території будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , він у неї працював, потім чомусь вирішив взяти машину, тому пішов у будинок, взяв ключі, завів машину та поїхав з двору, автомобіль Рено належить ОСОБА_5 , у вчиненому розкаюється, більше вчиняти не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, не працює, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило (а.с. 65 матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.63-64 - матеріали КП), раніше не судимий (а.с.62- матеріали К.П.).

Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не виявлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винну та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Враховуючи вищенаведені обставини, особу винну, його бажання виправитись, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого при призначенні такого виду покарання.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази вважати повернутими за належністю потерпілому.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Суддя -