ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/543/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000700 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строком до 10 листопада 2021 року, включно. Визначено відносно підозрюваного заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 594 750 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою визначити заставу відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що обрання відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину, запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України є занадто суворим запобіжним заходом, не відповідає практиці ЄСПЛ та практиці України, є непомірно великою сумою для підозрюваного.

Зауважує, що ОСОБА_8 підозрюється лише в одному епізоді по кримінальному провадженню №0000700, матеріальна шкода становить 27207 грн, а тому слідчий суддя необґрунтовано визначив заставу в більшому розмірі, ніж заподіяна шкода.

Жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.

Враховуючи наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, малолітньої дитини на утриманні, те, що інкримінований злочин не спрямований проти життя та здоров`я, а пред`явлена підозра не обґрунтована, не підтверджена доказами, утримання ОСОБА_8 під вартою з визначенням застави в розмірі, що є завідомо непомірним для підозрюваного, являється незаконним.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за що законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, є фізичною особою-підприємцем, має на утриманні малолітнього сина, офіційно не одружений, має статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, має постійне місце проживання за межами Херсонської області, а саме у м.Одеса, порушив умови обраного в рамках іншого кримінального провадження запобіжного заходу у виді застави, підозру не визнає, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 12 вересня 2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.25-26).

12 вересня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.п.28-29).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 12 вересня 2021 року (а.п.14-15), протоколах допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.п.10-11, 16-17), протоколах затримання підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 (а.п.18-19, 25-26, 32-33), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який є фізичною особою-підприємцем, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.п.40), має на утриманні малолітнього сина (а.п.49), офіційно не одружений.

Слідчим суддею вірно враховано, що підозрюваний зареєстрований та фактично проживає поза межами розташування органу досудового розслідування, а саме у м.Одеса.

Крім того, в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст.185 КК України. В рамках даного кримінального провадження відносно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, проте після внесення застави та звільнення ОСОБА_8 з-під варти, останній порушив умови вказаного запобіжного заходу та знову підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, зареєстрований та фактично проживає на території м.Одеса, відсутність факторів, які стримували б підозрюваного від ухилення від органів досудового розслідування та суду, негативну репутацію ОСОБА_8 та стійку злочинну спрямованість дій останнього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, малолітню дитину на утриманні, а інкримінований злочин не спрямований проти життя та здоров`я, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про, те що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Таким чином, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, сімейний стан, матеріальне становище підозрюваного, який є фізичною особою-підприємцем, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, офіційно не одружений, має на утримані малолітнього сина, має статус обвинуваченого у іншому кримінальному проваджені за ч. 5 ст. 185 КК України, в рамках якого відносно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, проте після звільнення ОСОБА_8 з-під варти на підставі внесення застави, останній порушив умови вказаного запобіжного заходу та знову підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину, тобто визначений розмір застави не зміг забезпечити належної процесуальної поведінки особи та виконання ним покладених обов`язків, і прийняв обґрунтоване рішення про те, що застава має бути визначена в розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 594 750 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, підстави для зменшення розміру застави, на думку колегії суддів відсутні.

Посилання апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4