Справа № 591/3483/18
Провадження № 1-кп/591/562/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000031 від 12.05.2017 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2021 до Зарічного районного суду м. Суми з Полтавського апеляційного суду надійшов вказаний обвинувальний акт для нового розгляду кримінального провадження та 23.06.2021 ухвалою суду призначено підготовче провадження.

Під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України. Учасники процесу висловили думку про можливість призначення судового розгляду та його проведення у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 подала письмові клопотання, які підтримала в судовому засіданні, в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення застави, які обґрунтовані тим, що ухвалами слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2018 та 29.11.2017 стосовно вказаних обвинувачених відповідно був обраний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 140 960 грн, яка була внесена ОСОБА_7 , та 134 720 грн, яка була внесена ОСОБА_8 . Зазначила, що вказаними ухвалами був визначений термін дії застави, який не продовжувався та на даний час припинив свою дію. За час дії запобіжного заходу, обвинувачені покладених на них обов`язків не порушували, в справі не заявлено цивільний позов та не завдана матеріальна шкода, тому необхідності залишення застави немає. Посилаючись на ч.11 ст. 182 КПК України просила повернути заставодавцям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внесену заставу у зв`язку із закінченням строку її дії.

Обвинувачені підтримали позицію захисника.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотань, доходжу таких висновків.

Позиція адвоката та заставодавця ОСОБА_7 та її підзахисних про те, що в даному випадку запобіжний захід у виді застави припинився, є такою, що не ґрунтується на нормах КПК України.

З доданих до клопотання документів вбачається, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.03.2018 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 140 960 грн. 26.03.2018 ОСОБА_7 як заставодавець внесла вказану суму на відповідний рахунок ТУ ДСА в Сумській області.

Згідно тексту клопотання, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.11.2017 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 134 720 грн. 06.12.2017 ОСОБА_8 як заставодавець вніс вказану суму на відповідний рахунок ТУ ДСА в Сумській області.

Відповідно до ч.4 ст.196 КПК України тільки під час обрання запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту визначається строк дії ухвали, а застава не є строковим запобіжним заходом.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки та строк, на яких їх покладено. Згідно ч.7 ст.194 КПК України такі обов`язки можуть бути продовжені, а після закінчення строку, у тому числі продовженого, протягом якого на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ст.203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалами слідчого судді визначений строк дії саме обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які покладалися на підозрюваних. Водночас, припинення дії цих обов`язків не свідчить про припинення застосованого запобіжного заходу та не тягне за собою припинення запобіжного заходу.

Аналогічний висновок випливає і з аналізу самої конструкції ч.11 ст. 182 КПК України, якою передбачено повернення лише тієї застави, що не була звернена в дохід держави. Тоді як актуальність звернення в дохід держави застави зберігається протягом всього розгляду кримінального провадження, оскільки вона забезпечує, в тому числі, і належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи зазначене, в даному випадку запобіжний захід у вигляді застави, який був застосований до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не є припиненим, і у суду відсутні законні підстави для прийняття рішення про повернення застави ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також стосовно повернення застави заставодавцю ОСОБА_8 , слід зазначити, що з огляду на положення п.п. 3, 7, 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року, з клопотанням про повернення застави має право звертатися безпосередньо заставодавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 176-178, 182, 183,184, 194, 196, 200-203, 314-317, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення застави, внесеної шодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0000031 від 12.05.2017 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, яке відбудеться 10 січня 2022 року о 10 год. 00 хв., з викликом учасників судового провадження: прокурора, захисника та обвинувачених.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1