УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подане клопотання адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003459 від 23.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

05.10.2021 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0003459 від 30.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2021 року, на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200», чорного кольору, номер кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , посилаючись на те, що тому в арешті даного автомобіля відпала потреба.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити.

Дізнавач СД ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову позицію, в якій заперечив проти задоволення клопотання.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГУНП в Хмельницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003459 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200», чорного кольору, номер кузова « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Згідно з ухвалою суду, по справі необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, а арешт накладався з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи із визначених кримінальним процесуальним законом завдань та призначення такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, накладення арешту є тимчасовим заходом, а майно на яке він накладений може бути повернуто його власнику, залежно від його процесуального статусу у кримінальному провадженні та потреб досудового розслідування.
Із долучених до клопотання відомостей слідує, що кримінальне провадження розслідується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України стосовно обставин неправомірного заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_6 , який придбав зазначений транспортний засіб.

Відповідно до ч.12 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою Хмельницького апеляційного суду за результатом розгляду цивільної справи № 686/18233/20 за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостел Трейд», ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві, про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , яка подана його представником ОСОБА_4 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року (суддя ОСОБА_9 ), Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка подана його представником ОСОБА_4 , задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування рухомого майна скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким по ухвалено витребувати від ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) автомобіль Toyota Land Cruiser, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак (на теперішній час) НОМЕР_2 , та ключі до нього. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, указаним судовим рішенням констатований статус ОСОБА_5 як особи, яка є власником Toyota Land Cruiser, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та витребувано транспортний засіб із чужого незаконного володіння.

Указаним судовим рішенням встановлено,що договору про відчуження транспортного засобу Land Cruiser, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_5 не укладав.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження №0003459 від 23.07.2019 слідує, що ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не має процесуального статусу, не є особою, яка перевіряється органом досудового розслідування на причетність до вчинення кримінального правопорушення.
Відсутні і у матеріалах кримінального провадження відомості про необхідність проведення із указаним транспортним засобом слідчих дій з моменту внесення відомостей по кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зважаючи на наведені обставини, врахувавши позицію заявника, дізнавача у кримінальному провадженні, який заперечив проти скасування арешту, слідчий суддя вважає, що підстава для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відносно зазначеного транспортного засобу, відпала.

Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2019 у кримінальному провадженні №0003459 від 23.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК Українина автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200», чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя