Справа № 367/909/22
Провадження № 1-кс/367/351/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі помічника судді ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, про арешт майна,-

встановив :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно у кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0001 площею 3,0534 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ); земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0072 площею 5 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ). На підставі ч. 2 ст.172 КПК України розглянути дане клопотання без виклику власника майна.

Згідно клопотання, слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато за заявою виконувача обов`язків Ірпінського міського голови ОСОБА_6 про вчинення службовими особами управління Держгеокадастру зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, яке полягало у видачі державних актів на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:010:0001 та :02:015:0072, які фактично розташовані на землях лісогосподарського призначення та перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «Київський лісгосп».

Встановлено, що на земельні ділянки які розташовані в межах міста Ірпінь Київської області з кадастровими номерами :03:010:0001 (площею 3,0534 га) та :02:015:0072 (площею 5 га) 28.01.2022 зареєстровано право власності, водночас вказані ділянки знаходяться в межах земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Згідно з ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, в тому числі, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок передбачено ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів, на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Натомість, досудовим розслідуванням встановлено, що всупереч встановленим вимогам чинного законодавства землі лісогосподарського призначення передано у приватну власність.

Так, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0001 площею 3,0534 га, належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100954 від 19.04.2001 (акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 205), виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 12 від 21.02.2001.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0072 площею 5 га, належить ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100800 від 16.05.2001 (акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 1035), виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 93 від 06.03.2001.

Відповідно до інформації, отриманої від ВО «Укрдержліспроект» земельні ділянки з кадастровими номерами :03:010:0001 та :02:015:0072 накладаються на землі лісового фонду, а саме відноситься до кварталів № № 41 та 52 Ірпінського лісництва ДП «Київське лісове господарство».

Крім того, листом ДП «Київське лісове господарство» № 02-80 від 28.01.2022 повідомлено, про те, що підприємством не надавалось жодних погоджень на вилучення чи зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок, а також надано планово-картографічні матеріали лісовпорядкування щодо кварталів № № 41 та 52 Ірпінського лісництва, у межах яких знаходяться зазначені земельні ділянки.

Водночас, листом Секретаріату Кабінету Міністрів України № 3336/0/2-22 від 04.02.2022 повідомляється, що КМУ рішень про погодження зміни цільового призначення та вилучення із постійного користування ДП «Київське лісове господарство» земельних ділянок з кадастровими номерами :03:010:0001 та :02:015:0072 не приймалося.

Проведеним оглядом веб-сайту «Публічна кадастрова карта України» встановлено, що земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами розташовані у межах земель лісогосподарського призначення.

У ході огляду місцевості встановлено, що вказані земельні ділянки являють собою площу вкриту лісом та розташовані в межах кварталів № № 41 та 52 Ірпінського лісництва ДП «Київське лісове господарство».

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельні ділянки

з кадастровими номерами :03:010:0001 та :02:015:0072 розташовані в межах м. Ірпінь та мають цільове призначення 02.03 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для будівництва багатоквартирного будинку).

Вказане у своїй сукупності свідчить про незаконне відведення земель лісогосподарського призначення у приватну власність.

Враховуючи, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:010:0001 та :02:015:0072 є об`єктами кримінально-протиправних дій, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, та є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою від 10.02.2022 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000007.

Враховуючи те, що вказані земельні ділянки знаходяться в межах земель лісогосподарського призначення та представляють собою площу вриту лісом, користування ними може призвести до зміни їх якісних характеристик, незаконного знищення дерев та чагарників.

Крім того, звертає увагу на той факт, що вищевказані земельні ділянки набуті у приватну власність фізичними особами на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 21.02.2001 та 06.03.2001, однак державна реєстрація права власності відбулась 28.01.2022, що вказує на можливість перетворення та відчуження земельних ділянок у подальшому.

Стверджує, що накладення арешту на вказані земельні ділянки є необхідним, доцільним, розумним та співрозмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження.

Незастосування на даній стадії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження створить умови для подальшого поділу та об`єднання земельних ділянок, неправомірної зміни їх цільового призначення, їх відчуження на користь третіх осіб, здійснення дій щодо забудови земельних ділянок, що призведе до унеможливлення збереження речових доказів, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Зазначає про те, що дане клопотання повністю відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, відповідає критеріям

ст. 98 КПК України земельні ділянки є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також клопотання відповідає завданням арешту запобігання можливості перетворення та відчуження речових доказів.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є: інформаційна довідка № 297469789, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :03:010:0001, площею 3,0534 га на праві приватної власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100954 від 19.04.2001; інформаційна довідка № 297470184, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :02:015:0072, площею 5 га на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100800 від 16.05.2001.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить розгляд клопотання провести за його відсутності та задовольнити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України.

Постановою слідчої від 10.02.2022 земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0001 площею 3,0534 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ); земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0072 площею 5 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить збоч ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у зв`язку з їх відповідністю ст. 98 КПК України, а також, враховуючи, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0001 площею 3,0534 га, належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100954 від 19.04.2001 (акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 205), виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 12 від 21.02.2001.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0072 площею 5 га, належить ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ № 100800 від 16.05.2001 (акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 1035), виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 93 від 06.03.2001.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правові підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 18.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно у кримінальному провадженні № 0000007 від 18.01.2022, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:010:0001 площею 3,0534 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:015:0072 площею 5 га, що розташована в межах території міста Ірпінь Київської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції продовж п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1