Справа № 368/180/22
провадження № 1-в/368/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи клопотання наступним.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2018 р. його, ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та остаточне призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та право керувати строком на три роки.

За період відбування покарання у Кагарлицькій виправній колонії характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має сім заохочень, має два дисциплінарних стягнень, які погашенні за плином часу та зняті в установленому законом порядку, підтримує соціально-користі зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.
Вислухавши клопотання засудженого ОСОБА_5 , думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав заяву засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до ст. 81 КК України підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Вишгородського районного суду Київської області засуджений 12 листопада 2018 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.02.2019 р. вирок Вишгородського районного суду Київської області від 12.11.2018 року залишено без змін.
Початок строку покарання 30.04.2019 року.
Кінець строку покарання 30.04.2023 року.
1/3 строку покарання 30.04.2021 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 30.04.2019 р. За час перебування у ДУ «Київське СІЗО» до праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 12.06.2019 р.
12.06.2019 р. засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Станом на 30.04.2021 р. ОСОБА_5 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 15.03.2022 р. начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що за період перебування покарання засуджений ОСОБА_5 допустив два порушення режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії установи та притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала право слухняною та стабільною. На даний час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи». Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки прані. Отримав вісім заохочень від керівництва установи, дисциплінарні стягнення були зняті в законному порядку.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що засуджений має 8 заохочень, а саме: 03.10.2019, 09.01.2020 р., 02.04.2020 р., 08.10.2020 р., 05.01.2021 р., 01.04.2021 р., 07.10.2021 р. та 06.01.2022 р. за добросовісне відношення до праці на контрагентському об`єкті та має два дисциплінарні стягнення 16.04.2020 р. і 05.08.2021 р., які знято в установленому законом порядку.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював, про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці, крім часу в період карантину.
Що стосується відшкодувань потерпілим, то слід зазначити наступне. Згідно інформації наданої адвокатом засудженого вбачається, що засудженим ОСОБА_5 відшкодовано 65 578,54 грн.
Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
Суд вважає, що саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи.
Суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, довів своє виправлення, станом на 30.04.2021.2021 року відбув 1/2 частину міри покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття основного покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 12.11.2018 р. та ухвали Київського апеляційного суду від 05.02.2019 року у виді позбавлення волі звільнити умовно-достроково на 1 (один) рік 44 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1