Справа № 519/619/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2021 за № 0000165, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Южне, Одеської області, за національністю українець, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 12.05.2020 Суворовським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 12.07.2021 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
обвинувачений у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

Встановив:
ОСОБА_4 09 травня 2021 року близько 20 години 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення дізнання не встановлено, перебуваючи в лісосмугі неподалік від автостоянки ПП «ПІВДЕНЬПАРКСЕРВІС» в місті Южне Одеської області разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав алкогольні напої, де на простирадлі побачив мобільний телефон марки «Redmi» модель «Note 8», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, з сім-картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «Лайфселл» № НОМЕР_4 , що належав ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, діючи умисно, впевнившись, що за ним ніхто неспостерігає, та його дії залишаться непоміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, взяв правою рукою з простирадла мобільний телефон марки «Redmi» модель «Note 8», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 5598 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок, з сім-картами мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 та «Лайфселл» № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності не представляють, та поклав до кишені спортивної кофти, одягненої на ньому, після чого залишив місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5598 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 09.05.2021 під час спільного відпочинку на природі в м. Южне з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він викрав мобільний телефон марки «Redmi» модель «Note 8», синього кольору, з сім-картами мобільних операторів, у вчиненому кається, причину вчиненого пояснити не може, просить суворо не карати та дати останній шанс. Також зазначив, що штраф за вироком Южного міського суду Одеської області від 12.07.2021 сплатив повністю.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, офіційно не працює, раніше судимий, даний кримінальний проступок вчинив в період іспитового строку, по місцю проживання характеризується негативно, на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Южненська міська лікарня» ЮМР не знаходиться.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його історію правопорушень, а також «високий» рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та «високий» рівень небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб, орган пробації вважає, не можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі.
На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а остаточне покарання обвинуваченому слід визначити із застосуванням положень ст. 71 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Так як ОСОБА_4 вчинив злочин під час звільненні від відбування покарання з випробуванням при призначенні покарання суд відповідно до ч.3 ст.78 КК України має застосувати приписи ст.71,72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням, за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.

Приписами ч. 5 ст. 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження 12.05.2020 вироком Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
З огляду на те що, обвинувачений ОСОБА_4 загалом перебував у режимі попереднього ув`язнення по вищевказаному кримінальному провадженню у період з 14 грудня 2019 року до 12 травня 2020 року то останньому має бути зарахований вказаний строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення під час відбування покарання з іспитовим строком, суд відповідно до ст.71 КК України вважає за необхідне до покарання за новим вироком повністю приєднати невідбуте покарання, за яким ОСОБА_4 звільнено на іспитовий термін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відомості про майно, на яке накладено арешт, процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з клопотанням про застосування до обвинуваченого на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор в ході судового розгляду не звертався.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 12.05.2020 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 14 грудня 2019 року до 12 травня 2020 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя Южного міського суду ОСОБА_8