ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/660/22 Справа № 203/2217/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003129 відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003129 відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України було повернуто прокурору.
Приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурору, суд першої інстанції виходив з наступного.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , прокурор правову кваліфікацію кримінального правопорушення зазначив наступного змісту: «Таким чином, ОСОБА_8 вчинив заволодіння правом на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України». При цьому, суд першої інстанції зазначив, що диспозиція ч. 4 ст. 190 КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення шахрайства за попередньою змовою групою осіб, оскільки така передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.
Отже, на думку суду першої інстанції, обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке є неконкретним та не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що визначена у Кримінальному кодексі України. Окрім цього, суд дійшов висновку, що прокурором у обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 не зазначено ані мотиву злочину, ані його мети.
Також, суд в ухвалі посилався на те, що об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Між діянням винного і помилкою потерпілої особи, яка передає майно, повинен бути причинний зв`язок. На противагу цьому, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення взагалі не містить згадки про потерпілого, воля якого сфальсифікована обманом, та який повинен брати безпосередню участь у передачі права на майно, окрім як у визначенні суми матеріальних збитків, яка завдана потерпілому в розмірі 3040669,00 грн.
Таким чином, перевіряючи обвинувальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність фактичних обставин та визначеного формулювання обвинувачення нормам чинного законодавства, у зв`язку із чим, прийняв рішення про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки зазначене не дає змоги суду зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичним формулюванням і такі суперечності позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003129 за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що в підготовчому судовому засіданні суд фактично без дослідження доказів піддав сумнівам висновки досудового розслідування щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначених кримінальних правопорушень та кваліфікації його дій, суб`єктивної та об`єктивної сторони злочину, хоча згідно ч. 3 ст. 314 КПК України на цій стадії провадження не мав таких повноважень.
Висновки суду на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо відсутності належного формулювання обвинувачення, на думку прокурора, є передчасними без врахування доводів сторони обвинувачення, до того ж ці обставини є предметом перевірки при розгляді провадження по суті і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Тож, враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 дотрималась в повному обсязі, в процесуальному документі вказано всі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення в суду першої інстанції не було.
Так, підставою для повернення обвинувального акту прокурора стало те, що, на думку суду першої інстанції, обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке є неконкретним та не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що визначена у КК України. Зокрема, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено покарання за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою осіб. Проте, в порушення вказаних норм, прокурор в своєму обвинувальному акті зазначив, що ОСОБА_8 вчинив заволодіння правом на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що диспозиція ч. 4 ст. 190 КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення шахрайства за попередньою змовою групою осіб і така ознака передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.
Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки в даному випадку дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України не за попередньою змовою групою осіб, а за такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення шахрайства у особливо великих розмірах.
Тож, відповідно до змісту повернутого прокурору обвинувального акту вбачається, що в ньому повністю відображено повний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_8 , тобто, слідчим при складанні даного процесуального документу було зазначено конкретний опис поведінки обвинуваченого, спосіб в який вирішено вчинити кримінальне правопорушення, мотив його злочинної діяльності, його кінцеву мету і вину у формі прямого умислу.
Також, викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, факт вчинення яких прокурор вважає доведеним. Таким чином, складаючи обвинувальний акт, прокурором було в повному обсязі дотримано вимоги положень ст. 291 КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті в порушення вимог щодо об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину шахрайства відсутні посилання на особу потерпілого, та корисливі мотиви, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених нормами КПК України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України. Процесуальний документ відносно ОСОБА_8 складений за результатами досудового розслідування, на думку колегії суддів, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003129 відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4