Ухвала
Іменем України
18 листопада 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-4142 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.
Вирішено питання про процесуальні витрати, цивільний позов, скасування арешту майна та речові докази.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року скасовано вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_4 і призначено в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок суду залишено без змін.
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 просить змінити ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року в частині скасування вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 березня 2021 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення її цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену копію судового рішення, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вирішуючи цивільний позов, суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду в частині прийнятого рішення щодо цивільного позову не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6