Справа № 487/8299/21
Провадження № 1-кс/487/934/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2022 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в режимі відеоконференції із ДУ "Миколаївське СІЗО "та із застосуванням системи відеозв`язку EasyCon (веб посилання: vkz.court.gov.ua) клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000194 від 19.01.2021 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, що має середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст. 152 КК України

ВСТАНОВИВ:
02.03.2022 старший слідчий СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст. 152 КК України.
В клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000194 від 19.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в літній період часу 2020 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, у ранкову пору доби, знаходився на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_4 , свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, вирішив вчинити розпусні дії стосовно останньої.
З метою забезпечення своєї злочинної діяльності та уникнення осіб, які б могли викрити його протиправні дії, ОСОБА_4 дочекався, доки рідні ОСОБА_8 , а саме дідусь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати ОСОБА_4 ОСОБА_10 , 04.06.1963 покинуть житло, тобто не будуть свідками його діяння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої, направився до приміщення спальної кімнати ОСОБА_8 , яка розташовується на території вищевказаного будинку.
Після цього з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу ОСОБА_4 , зайшовши до приміщення кімнати ОСОБА_8 , сів на її ліжко, яке розташовується по праву сторону від входу. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 застосовуючи насильство, що виражалось у подоланні супротиву шляхом силоміцного покладання малолітньої ОСОБА_8 на спину обличчям до нього та застосовуючи погрозу фізичного насильства, що виражалось у покладанні подушки на обличчя ОСОБА_8 , та психологічного насильства у вигляді погроз здати дитину у дитячий будинок, розпочав вчинювати розпусні дії сексуального характеру.
Перебуваючи у такому положенні, з метою доведення виниклого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , з метою задоволення статевої пристрасті, вчинення фізичних розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_8 , порушуючи нормальний розвиток малолітньої, своєю рукою зняв нижню білизну останньої, тим самим оголивши її статеві органи. Після цього ОСОБА_4 з метою збудження у неповнолітньої ОСОБА_8 статевого інстинкту, почав непристойно доторкатись до анального отвору своїм статевим членом, який перебував у стані ерекції, викликаючи тим самим статеве збудження малолітньої потерпілої, вчинюючи розпусні дії фізичного характеру відносно останньої, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , в літній період часу, у серпні 2020 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ранкову пору доби, знаходився на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_4 , свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, вирішив вчинити розпусні дії стосовно останньої.
З метою забезпечення своєї злочинної діяльності та уникнення осіб, які б могли викрити його протиправні дії, ОСОБА_4 дочекався, доки рідні ОСОБА_8 , а саме дідусь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його мати ОСОБА_10 , 04.06.1963 покинуть житло, тобто не будуть свідками його діяння, після чого направився до приміщення спальної кімнати ОСОБА_8 , яка розташовується на території вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій виниклий злочинний намір, ОСОБА_4 зайшов до приміщення кімнати ОСОБА_8 та ліг на ліжко поряд з малолітньою. Знаходячись у вказаному положенні, усвідомлюючи що вказані дії порушують нормальний розвиток малолітньої, своєю рукою почав здійснювати активні дії сексуального характеру, які виразились у непристойному доторканні до грудей малолітньої. У подальшому, усвідомлюючи те, що малолітня ОСОБА_8 не чинить опір, почав непристойно доторкатись своєю рукою до статевого органу та сідниць малолітньої, попередньо знявши з неї нижню білизну, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої.
Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , у січні 2021 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, знаходився на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_4 , свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, вирішив вчинити розпусні дії стосовно останньої.
З метою забезпечення своєї злочинної діяльності та уникнення осіб, які б могли викрити його протиправні дії, ОСОБА_4 дочекався, доки рідні ОСОБА_8 , а саме дідусь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати ОСОБА_4 ОСОБА_10 , 04.06.1963 покинуть житло, тобто не будуть свідками його діяння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої, направився до приміщення спальної кімнати ОСОБА_8 , яка розташовується на території вищевказаного будинку.
Після цього з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу ОСОБА_4 , зайшовши до приміщення кімнати ОСОБА_8 , де малолітня лежала в ліжку, сів на її ліжко, яке розташовується по праву сторону від входу. Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 застосовуючи психологічне насильство, що виражалось у вигляді погроз здати дитину у дитячий будинок, розпочав вчиняти розпусні дії сексуального характеру.
Перебуваючи у такому положенні, з метою доведення виниклого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , з метою задоволення статевої пристрасті, вчинення розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_8 , порушуючи нормальний розвиток малолітньої, своєю рукою зняв нижню білизну останньої, тим самим оголивши її статеві органи. Після цього ОСОБА_4 з метою збудження у неповнолітньої ОСОБА_8 статевого інстинкту, почав непристойно доторкатись до анального отвору своїм статевим членом, який перебував у стані ерекції, викликаючи тим самим статеве збудження малолітньої потерпілої, вчинюючи розпусні дії фізичного характеру відносно останньої, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої.
Зазначені вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
Крім того, встановлено що ОСОБА_4 , в літній період часу, у серпні 2020 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходився на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у спальній кімнаті вищевказаного будинку, у ранкову пору доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, вчинив розпусні дії стосовно останньої, які виразились у непристойному доторканні своєю рукою до статевого органу та сідниць малолітньої, попередньо знявши з неї нижню білизну, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_8 не здатна вчинити активний опір, провів її до ванної кімнати, яка розташовується на території вищевказаного будинку. У подальшому, знаходячись у вказаній кімнаті, знаходячись навпроти малолітньої ОСОБА_8 поставив останню у положення на коліна, після чого вчинив дії сексуального характеру, які виразились у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом, а саме в примушенні малолітньої до вчинення активних дій, які виразились у введенні до рота малолітньої ОСОБА_8 статевого члена ОСОБА_4 , який перебував у стані ерекції, що тривало певний час.
Зазначені вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, вчинених до особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, незалежно від її добровільної згоди.
31.12.2021 о 10 год.00 хв. ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.11.2021.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.01.2022 ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 31.12.2021 скасовано; застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.02.2022 включно без права внесення застави.
04.02.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи та вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, вчинених до особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, незалежно від її добровільної згоди (відповідно).
Постановою в.о. заступника керівника Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_11 від 04.02.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 13.03.2022.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 03.03.2022року строк досудового розслідування продовжено до 13.06.2022року.
Як вбачається з пояснень учасників процесу наразі тривають слідчі та процесуальні дії та досудове розслідування ще не завершено.
Вказане клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ризики, які були враховані судом при обранні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не відпали.
В судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просив його задовольнити.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість ризиків та просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний в судовому засіданні відмовився від будь-яких пояснень.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки сторін, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з такого.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.
Частиною 5 статті 199 КПК України передбачений обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В судовому засіданні прокурором доведено: обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Так, слідчий суддя враховує, дані, які характеризують особу підозрюваного, його сімейний, матеріальний стан, та стан здоров`я, враховувалися при застосуванні до нього запобіжного заходу, а тому не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що всі вище перелічені обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, тому є підставою для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000194 від 19.01.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 ,ч.4 ст.152 КК України, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156,ч.4 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 діб до 01 травня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1