Справа № 276/361/22
Провадження по справі№ 1-кп/276/88/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в смт. Хорошів кримінальне провадження №0000039 від 04.02.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємилівка Володарсько-Волинського району, Житомирської області, громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.02.2022, близько 07 год. 40 хв. перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей час, ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті будинку, збирав свою дочку до школи та посадивши її перед собою на дивані розчісував пластиковим гребінцем їй волосся, однак, гребінець заплутався у волоссі, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_5 відчула біль та почала крутитись, що сильно розізлило її батька. Тоді ОСОБА_3 , з силою вирвав гребінець з волосся, який внаслідок цього зламався, а в подальшому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на грунті раптово виниклого умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, діючи умисно, ручкою від гребінця, який в цей момент тримав в правій руці, наніс один удар в тім`яну ділянку голови своїй дочці ОСОБА_5 , а в подальшому ще два удари долонями обох рук в виличні ділянки з обох боків голови малолітньої ОСОБА_5 , яка внаслідок нанесених ударів отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока; синця на нижній повіці правого ока з переходом на вилицю; садна в правій тім`яній ділянці волосяної частини голови; синця в ділянці правої вилиці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_7 подали заяву, відповідно до якої повністю погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілим і його законним представником, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття і активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_4 , 2013 року народження, по місцю проживання характеризується позитивно.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб рядку покарань, зокрема штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Зважаючи на те, що обвинувачений не працює, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та призначає покарання у виді громадських робіт на строк, наближений до нижньої межі, визначеної в санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого

ОСОБА_3 - не застосовувати.

Речові докази:

1) гребінець чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити власнику ОСОБА_3 ;

2) доповідні записки вчителів ОСОБА_8 та медичної сестри ОСОБА_9 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1