Справа № 199/1179/21
УХВАЛА

24.01.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії судді:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001182 від 05.09.2020 відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строків застосування запобіжних заходів у виді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб. В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що у відношенні обвинувачених продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, просили змінити його на більш м`який особливе зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_12 просили суд змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на домашній арешт в нічний час доби.

Проти таких клопотань обвинувачених та їх захисників заперечували прокурор, потерпілий та його представник.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжних заходів у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважає можливим задовольнити дані клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у закінченому замаху на вбивство з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 15 п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та таке кримінальне правопорушення відноситься відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України до особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд приходить до наступного.

Прокурор зазначає, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, вплинути на свідка ОСОБА_13 , і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Існування ризику можливого переховування від суду, на переконання суду, пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, у разі визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винними в інкримінованому їм злочині, останні повинні будуть понести суворе покарання, що передбачено статтею обвинувачення строком від 10 до 15 років позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватись від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Судом також враховується об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність, зокрема свідка ОСОБА_13 , який судом ще не допитаний. За таких умов суд доходить висновку про достатню ймовірність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, обвинувачені можуть здійснити вплив на останнього з метою їх спонукання до ненадання показань або спотворення обставин, що йому відомі.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018.

Вказані ризики є реальними і їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, на яких наполягали обвинувачені та захисники, окрім раніше обраних.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи даних про особи обвинувачених, заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що існуючі запобіжні заходи цілком відповідають обґрунтованості підозри, встановленим ризикам та особам обвинувачених .

Твердження сторони захисту, про те, що обвинувачені не переховуються від суду, виконують покладені обов`язки, не свідчить про те, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість пред`явленого обвинувачення та можливого призначення покарання, у разі доведення їх винуватості, не будуть переховуватися від суду, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 24.03.2022 включно, та покласти обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками, не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час строком до 24.03.2022 включно, та покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками, не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22:00 години до 06:00 години без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо зміни раніше обраних запобіжних заходів відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених, який повинен негайно поставити на облік обвинувачених і повідомити про це суд.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

___________ ОСОБА_1 ___________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_3