КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

19 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000047 за апеляційною скаргою представника ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_5 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 28 травня 2021 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Оржиця, Згурівського району Київської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Яготинського районного суду Київської області від 28 травня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та засуджено до покарання із врахуванням ч. 1 ст. 5 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цим же вироком суд частково задовольнив цивільний позов та стягнув з Акціонерного (приватного) товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_8 1447, 05 грн. моральної шкоди та 28941 грн. матеріальної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Окрім цього, судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, 20 червня 2019 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки «Москвич 412» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі проїжджою частиною вул. Українська в смт. Згурівка Київської області в напрямку вул. Незалежності, не був уважний під час керування транспортним засобом, не дав дорогу скутеру марки «VIPER МХ150V», без реєстрації номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі вул. Незалежності, з ліва на право відносно ОСОБА_10 , та здійснив маневр повороту ліворуч не переконавшись, що це безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п. п. 10.1, 16.11 ПДР України.
Внаслідок цього, на смузі руху скутера марки «VIPER МХ150V», ОСОБА_6 допустив зіткнення керованого ним легкового автомобіля марки «Москвич 412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з вищевказаним скутером.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир скутера марки «VIPER МХ150V» ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому діафізу обох кісток на кордоні середньої та дистальної 1/3 зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Яготинського районного суду Київської області від 28 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині, що стосується вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова група «ТАС» скасувати та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова група «ТАС».
В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, представник цивільного відповідача посилається на те, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, як вказує апелянт, у мотивувальній частині вироку, на обґрунтування підстав для задоволення цивільного позову, суд першої інстанції послався лише на те, що з доданих до позову доказів вбачається, що позивач здійснив витрати на суму 28941 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 26 травня 2020 року.

Однак, як зазначається в апеляційній скарзі, виданий ТОВ «Медклінік» рахунок № 14 від 26.05.2020 передбачає оплату товарів та послуг на майбутнє.
Факт здійснення платежу по рахунку має підтверджуватися видачею встановленого законодавством розрахункового документа квитанції, касового чека тощо.

Крім того, без листків призначень рахунок не дає можливості визнати обґрунтованими доводи про те, що саме вказане лікування було призначене за характером отриманих внаслідок ДТП ушкоджень.

Оскільки розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю потерпілій не підтверджений, тому моральна шкода належна цьому потерпілому, як вважає апелянт, буде становити 5% від цієї суми, а саме 0 грн.
На підставі вищевикладеного представник цивільного відповідача робить висновок про те, що у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова група «ТАС» слід відмовити, оскільки суд першої інстанції не вмотивував своє рішення з посиланням на відповідну норму Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та встановлені обставини справи, а також не вказав у вироку, чому взяв до уваги рахунок не підтверджений документально відповідним закладом охорони здоров`я та розрахунковим документом про оплату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення обвинуваченого та прокурора, які, кожен окремо, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника відповідача; пояснення потерпілої, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити вирок суду в частині вирішення її цивільного позову без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і правова кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої представником відповідача апеляційної скарги, а саме в межах вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС».
Зокрема, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС», суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснив витрати на лікування на суму 28941 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 26 травня 2020 року, а оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу була застрахована і потерпілій не було відшкодоване страхове відшкодування, суд дійшов висновку, що крім матеріальної шкоди у вказаному вище розмірі, з відповідача страхової компанії ПАТ «Страхова Група «ТАС» на користь потерпілої необхідно стягнути також моральну шкоду у розмірі 1447.05 гривень.

Разом з тим, незважаючи на вимоги ЦК України, на які суд першої інстанції послався у своєму рішенні, а також положення, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які покладають обов`язок на страховика по відшкодуванню, як матеріальної, так і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, колегія суддів не може погодитися з рішення суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС», з огляду на таке.

По-перше, відповідно до вимог законодавства, зокрема передбачених ч. 1 ст. 129 КПК України, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Це означає, що доказування підстав та розміру позовних вимог, покладається на особу, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка, скориставшись своїм правом, під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явила цивільний позов до обвинуваченого або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, зокрема у випадках, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
По-друге, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого та необхідність їх здійснення мають бути підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Між тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, всі витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої після ДТП були відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_6 , що крім останнього підтвердила в суді апеляційної інстанції і сама потерпіла.
Більш того, що стосується рахунку на оплату № 14 від 26 травня 2020 року на загальну суму 28941 грн., на який послався суд першої інстанції, як на підставу для стягнення з відповідача на користь потерпілої заподіяної матеріальної шкоди, то він взагалі не може служити доказом витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої, оскільки фактично цей рахунок ніким, у тому числі потерпілою ОСОБА_8 , не оплачувався, а він був отриманий останньою, як доказ майбутніх витрат на лікування та реабілітацію, яких вона до цього часу не понесла, а тому ці витрати не можуть бути визнані такими, що підлягають відшкодуванню, зокрема відповідачем.

По-третє, приймаючи до уваги, що позивачем потерпілою ОСОБА_8 суду не було надано будь-яких інших доказів на підтвердження понесених нею реальних витрат на лікування, яке було пов`язане з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для задоволення позовних вимог, як щодо відшкодування матеріальної шкоди, так і відшкодування моральної шкоди з відповідача до ПАТ «Страхова Група «ТАС», оскільки розмір відшкодування страховиком моральної шкоди, згідно вимог, передбачених ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», залежить від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю та становить 5 відсотків від цієї виплати.
Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника відповідача про те, що висновки суду першої інстанції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зроблені без належного з`ясування доведеності не тільки підстав цих позовних вимог, а й розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, належить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхова Група «ТАС» задовольнити; вирок Яготинського районного суду Київської області від 28 травня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС», а у решті вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 408, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 28 травня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , в частині вирішення цивільного позовупотерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова Група «ТАС».

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 365/615/19

Номер провадження : 11-кп/824/238/2022

Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_11

Доповідач суддя ОСОБА_1