УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального припорошення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною скаргою на бездіяльність прокурора Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального припорошення та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 14.09.2021 року, ОСОБА_3 засобами поштивого зв`язку звернулася до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , що містить ознаки складу злочину, передбаченого ст. 384 Кримінального кодексу України.
Заяву про вчинення кримінального правопорушення було отримано представником Запорізької обласної прокуратури 16.09.2021 року, про що свідчить роздруківка з сайту «Укрпошти».
На підставі ч. 1 ст. 214 КПК України, протягом 24 год. після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, слідчий/прокурор був зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Тому станом на 17.09.2021 року відомості по заяві ОСОБА_3 мали би бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування.
Однак в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України цього зроблено не було. Відомості по заяві ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР не були внесені слідчим/прокурором Запорізької обласної прокуратури, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до слідчого судді з даною скаргою.
Станом на час складання скарги, заявник вказує, що мала би отримати повідомлення із СБУ про внесення відомостей по заяві до ЄРДР, та відомості щодо номеру кримінального провадження. Але, всупереч вимогам КПК України, вона зазначає, що такого повідомлення так і не отримувала.
Посилаючись на приписи ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявник просила зобов`язати прокурора Запорізької обласної прокуратури, або особу, уповноважену на здійснення внесення відповідних відомостей до ЄРДР, зареєструвати відомості по заяві ОСОБА_3 до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України та розпочати досудове розслідування.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2021 року, відкрито провадження по скарзі ОСОБА_3 , розгляд скарги призначено на 30.09.2021 року.
В судове засідання, призначене на 30.09.2021 року, заявниця ОСОБА_3 не з`явилась, 29.09.2021 року скерувала на адресу суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи, з тих підставі, що її представник, від Адвокатського об`єднання з яким вона уклала договір не зможе прибути у судове засідання, оскільки перебуває у відпустці. Тим більше, ОСОБА_3 у клопотанні вказувала, що це перше судове засідання та навряд Запорізька обласна прокуратура надасть документи для правильного вирішення справи, а тому просила суд судове засідання по розгляду її скарги відкласти.
В судове засідання, призначене на 07.10.2021 року ОСОБА_3 не з`явилась. 07.10.2021 року, нею, на адресу суду знову було скеровано письмове клопотання, відповідно до якого, просить, у випадку відсутності жодних сумнівів з приводу задоволення скарги, розгляд скарги проводити за її відсутності та скаргу задовольнити, ухвалу за результатами розгляду скарги направити на адресу листування. А у випадку сумнівів в задоволенні скарги, розгляд скарги відкласти та призначити розгляд справи в режимі відеоконференції із Київським апеляційним судом або Подільським районним судом м. Києва.
07.10.2021 року від прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 на даресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність прокурора та додатки до неї (лист, повідомлення про підозру). Прокурор просила у задоволенні скарги відмовити виходячи з вимог ст. 63 Конституції України, ст.ст. 11, 384 КК України та ст. 42 КПК України, відповідно до яких підозрюваний, а у даному випадку ОСОБА_4 , не несе відповідальність за завідомо неправдиві показання надані органу, що здійснює досудове розслідування. З огляду на зазначене заява ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення не містить складу злочину та не підлягає внесенню до ЄРДР.
При цьому, враховуючи подані заяви, неприбуття заявника та представника органу прокуратури на розгляд скарги, виходячи зі встановленого ч. 2 ст. 306 КПК України 72-годинного строку для розгляду скарги, враховуючи розумні строки, як засади кримінального провадження (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку про необхідність розгляду скарги ОСОБА_3 за її відсутності та відсутності представника органу прокуратури за наявними матеріалами та в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 306 КПК України.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги по суті її вимог, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом скарги встановлено, що 13.09.2021 року, ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направила до Запорізької обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, вчинене гр. ОСОБА_4 , що містить ознаки складу злочину, передбаченого ст. 384 Кримінального кодексу України.
Згідно листа начальника управління служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_6 , вбачається, що заяви про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, що надійшли до Управління СБУ в Запорізькій області за вх. № В-321 від 20.09.2021 року та № В-321/1 від 22.09.2021 року, були розглянуті. ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення викладених нею відомостей до ЄРДР.
Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Також, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
За ч. 1 ст. 384 КК України кримінальна відповідальність настає за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.
Суб`єкт злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є спеціальний - свідок, потерпілий, експерт, оцінювач майна або перекладач у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, які у встановленому законом порядку попереджені про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК.
Тобто, ОСОБА_4 має статут підозрюваної у вищевказаному кримінальному провадженні. При цьому, про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих показань під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_4 не попереджалась.
Як передбачено вимогами ст. 63 Конституції України, ст.ст. 11, 384 Кримінального кодексу, ст. 42 КПК України, підозрюваний не несе відповідальність за завідомо неправдиві показання надані органу, що здійснює досудове розслідування.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що має місце вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 не містила об`єктивних відомостей про вчинення кримінального правопорушення, тому підстави для її реєстрації в ЄРДР буди відсутні. Висновок начальника управління служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_6 про відсутність підстав для внесення заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - на думку слідчого судді є цілком правомірним.
Отже, вимоги про зобов`язання зареєструвати відомості по заяві до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки заява була зареєстрованою у день її надходження.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з правовою позицією, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13.05.1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
За таких обставин скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального припорошення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Повний текст ухвали складений 07.10.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена заявником безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1