Єдиний унікальний номер 448/1069/21
Провадження № 1-кп/448/198/21
В И Р О К
Іменем України

06.09.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 01.07.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , поляка, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 01.07.2021р. близько 03:05 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на сходовій площадці біля входу до відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Яворівського району Львівської області, під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння останньому тілесного ушкодження та проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння смерті останньому та не бажаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, якби діяв з більшою обачністю, стоячи обличчям до потерпілого та діючи умисно, зі значною силою наніс розгорнутою долонею правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та з положення стоячи впав зі сходової площадки на плечі, вдарившись задньою частиною голови до вимощеного бруківкою тротуару.

В результаті падіння ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливом в м`які мозкові оболонки в обох лобних та тім`яних частках та вогнищево на півкулях мозочка, крововиливи в речовину головного мозку в обох лобних частках, крововиливу в м`які покрови голови з внутрішньої сторони в лобно-тім?яних ділянках посередині та зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 о 18:30 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні КНП ЛОР «Лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова». Смерть ОСОБА_7 настала від тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа з крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.119 КК України вбивство, вчинене через необережність.

26.08.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 з другої сторони укладена угода про примирення.

Згідно з умовами угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, останній визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою та потерпіла ОСОБА_5 прийняла вибачення.

Із угоди також вбачається, що на час укладення такої потерпіла ОСОБА_5 немає жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді 4 років обмеження волі. Окрім цього, сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Також з угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих їм законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 просить суд затвердити угоду про примирення укладену між потерпілою та підозрюваним від 26.08.2021 року.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні ствердила, що до обвинуваченого ОСОБА_3 немає жодних претензій ні морального, ні майнового характеру. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 26.08.2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення такий визнав беззастережно.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 , цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.

Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 26.08.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 з другої сторони, слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, а саме покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо питання встановлення іспитового строку та покладення обов`язків із числа регламентованих ст.76 КК України, то суд враховує, що статтею 75 того ж Кодексу передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

З огляду на наведене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, особи винного (має на утриманні двох малолітніх дітей) та обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 2 роки із покладенням на нього обов`язків, регламентованих п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - DVD-диск із записами з камер відеоспостереження (містяться записи подій), який долучено до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Так, згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.07.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці. Після закінчення цього строку, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 26.08.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - 4 (чотири) роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: - DVD - диск із записами з камер відеоспостереження, який долучено до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000401 від 01.07.2021р.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1