Справа № 645/6228/21
Провадження № 1-кс/645/1418/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000510 від 20.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000510 від 20.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому прокурор просив накласти арешт на майно, а саме речовий доказ, який виявлено та вилучено під час огляду місця події 20.09.2021 р. біля будинку за адресою: м.Харків, вулиця Танкова буд.109, а саме на: водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 20.09.2021 року гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 біля буд. АДРЕСА_1 пред`явив працівникам поліції водійське посвідчення на власне ім`я з ознаками підробки. ітс іпнп 18179.

20.09.2021 за вказаним фактом СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0000510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання, 20.09.2021 року в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м.Харків, вулиця Танкова буд.109 було виявлено та вилучено: водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4

Речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 постановою від 20.09.2021 визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до клопотання, прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення втрати вищезазначеного майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального проступку, проведення експертиз для вирішення питання про придатність вказаного майна та можливість використання його за призначенням, та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися зазначеним майном, може призвести до втрати відповідного майна, а також враховуючи, що у зв`язку із змінами до Кримінального процесуального кодексу України при накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні встановлення власника такого майна не вимагається, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити права володіти, користуватися та розпоряджатися майном особу, яка фактично зберігала та користувалася зазначеним майном, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, просить слідчого суддю про накладення арешту.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Згідно пояснень прокурора у судовому засіданні ОСОБА_4 слідчим вранці 21.09.2021 року було повідомлено про розгляд клопотання. Про причину не явку суд не повідомив, в зв`язку з чим клопотання розглядається за відсутності такої особи.

Слідчий суддя зазначає, що власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0000510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 20.09.2021 року зазначене вище тимчасово вилучене майно визнане речовими доказами.
Виявлене в ході огляду місця події зазначене вище тимчасово вилучене майно, є речовим доказом, у зв`язку з чим підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначяться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене вище тимчасово вилучене майно, під час проведення огляду місця події.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, який виявлено та вилучено під час огляду місця події 20.09.2021 р. біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя -