Справа № 484/3342/21
Провадження № 1-кп/484/409/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 по обвинуваченню:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, маючої на утримані малолітню доньку, що має середню освіту, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що 15.08.2021 року близько 02:00 год. ОСОБА_3 , приїхала на автомобілі до домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яка розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними, в ході словесних перемовин, виникла сварка.
В ході сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та вихопила з рук останньої ліхтарик, який остання тримала в руках. Після чого ОСОБА_3 зовнішньою стороною долоні правої руки умисно нанесла один удар в область нижньої губи зліва, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку нижньої губи.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень .
Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими потерпілою ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями.
Зізнаючись у вчиненому, обвинувачена пояснила, що дійсно 15 серпня 2021 року знаходилася біля домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 в ході розмови раптово виник конфлікт, на ґрунті особистих непорозумінь, під час якого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження. У вчиненому розкаялася. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 в частині стягнення з неї моральної шкоди в розмірі 60 000 грн. визнає частково, а саме в розмірі 1000 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердила вищевказані обставини та просила призначити обвинуваченій суворе покарання. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 15.08.2021 року близько 02:00 год. ОСОБА_3 , приїхала до домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де між останніми, в ході словесних перемовин, виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та вихопила у неї з рук ліхтарик. Після чого зовнішньою стороною долоні правої руки умисно нанесла один удар в область нижньої губи зліва, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, отримані ушкодження відносяться до категорій легких тілесних ушкоджень.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нанесення ОСОБА_3 одного удару правої руки в область нижньої губи зліва, спричинило тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в слизову оболонку нижньої губи ОСОБА_5 та перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілою вказаними легкими тілесними ушкодженнями.
Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 , вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні має малолітню доньку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, те що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.
Отже, враховуючи, вище викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до норми ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України, кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до вимог статей 58,59,60 ЦПК України обставини, які законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть вважатись встановленими у цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Враховуючи вище викладене, суд визнає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_5 незаконними діями обвинуваченої ОСОБА_3 оскільки вона зазнала душевних страждань та сильного фізичного болю у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, в неї погіршилось самопочуття, змінився звичайний уклад її життя.
Однак, з огляду на наведене, суд вважає, що розмір моральної шкоди спричиненої діями обвинуваченої ОСОБА_3 , визначений потерпілою в розмірі 60 000 грн., є завищеними, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 10 000 грн., що відповідає принципу розумності і справедливості.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити її покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.,
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1