КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3290/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0011078 відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року,- за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст.121 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання процесуальних витрат і речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 29.12.2019 близько 16:30 год. за свого місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт з громадянином Хорватії ОСОБА_9 , який наймав у нього житло. Під час конфлікту ОСОБА_6 умисно, протиправно, з метою порушення анатомічної цілісності життєво важливих органів ОСОБА_10 , взяв ніж та наніс три удари в область грудної клітини останнього, чим завдав проникаюче колото-різане поранення грудної клітини - рана на лівій переднє-боковій поверхні грудної клітини в проекції 4 міжребер`я по переднє-аксилярній лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину з пораненням нижньої частки легені по передній поверхні, з явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині крові та повітря): проникаюче колото-різане поранення грудної клітини - рана по лівій заднє-боковій поверхні грудної клітки в проекції 6 міжребер`я по заднє-аксилярній лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину; колото різана рана ділянки лівого плечового суглобу по задній поверхні; різані рани (2) долонної поверхні лівої кисті довжиною 4 та 5 см, що в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскаржуваний вирок просить змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання суду при застосуванні положень ст. 75 КК України як на умову звільнення від відбування покарання «не вчинення ОСОБА_6 нового злочину».

Звертає увагу, що поняття «кримінальне правопорушення» є ширшим за поняття «злочин», оскільки включає в себе і кримінальні проступки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, провівши судові дебати, перевіривши доводи зміненої апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Розгляд вказаного провадження судом першої інстанції було проведено в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_6 , правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.121 КК України і в частині виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання учасниками судового провадження не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які прокурор пов`язує з посиланням суду в резолютивній частині вироку на можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового «злочину», що не узгоджується з вимогами ч.3 ст.75 КК України, які передбачають умову звільнення від відбування покарання - невчинення нового кримінального правопорушення, то колегія суддів проходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Положеннями ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, відтак поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж злочин.

Як вбачається з резолютивної частини вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року, суд, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановлюючи йому іспитовий строк, в порушення вимог ч.3 ст.75 КК України помилково послався на таку умову звільнення від відбування покарання як на «не вчинення обвинуваченим нового злочину».

Отже доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме умови звільнення від відбування призначеного покарання - не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, колегія суддів вважає обґрунтованими.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що умови звільнення засудженого від відбування призначеного покарання регламентовані законом України про кримінальну відповідальність, а тому, на думку колегії суддів, не позбавляють суд можливості додатково не вказувати їх у вироку.

Виходячи з наведеного, допущена судом першої інстанції помилка, на переконання колегії суддів, може бути виправлена шляхом виключення з резолютивної частини вироку посилання суду при застосуванні ст.75 КК України як на умову звільнення від відбування покарання на «не вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нового злочину».

Враховуючи викладене колегія суддів при ходить до висновку про необхідність зміни вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання суду при застосуванні положень ст.75 КК України, як на умову звільнення від відбування покарання, «не вчинення ОСОБА_11 нового злочину».

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців із моменту проголошення.

Судді: _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4