справа № 362/4648/21
провадження № 1-кп/362/310/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові об`єднане кримінальне провадження №№ 0000176, 0000539 щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василькові Київської області, громадянин України, українець, офіційно не працює, неодружений, має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимий в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі ОСОБА_3 )

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 263 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_5 .

Суд установив:
16 січня 2019 року приблизно о 20:30 ОСОБА_3 , перебуваючи на території за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ до металевого вагончика, зайшов усередину де узяв відбійний молоток марки «Hitachi» модель Н 60 MR, чорно-зеленого кольору, вартість якого складає 8 500,00 гривень, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОСОБА_6 ). Після чого відбійний молоток поклав до сумки та покинув місце вчинення кримінального проступку. В подальшому, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, на початку червня 2021 року ОСОБА_3 , перебував неподалік будинку АДРЕСА_4 , де побачив кастет з маркуванням «BOXER». У подальшому, ОСОБА_3 , діючи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру холодної зброї в результаті їх неконтрольованого обігу, маючи на меті переміщення холодної зброї безпосередньо при собі, з порушенням вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з холодною зброєю, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, взяв до рук вищевказаний кастет та поклав до сумки чорного кольору, яку мав при собі, тим самим придбав холодну зброю ударно-дробильної дії, а саме кастет, який в подальшому почав носити безпосередньо при собі, а саме в сумці.

17 вересня 2021 року в період часу з 00:10 до 00:50 в ході проведення огляду, який проводився неподалік будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_3 видав працівникам поліції кастет з маркуванням «BOXER», який містився в сумці чорного кольору, яка була при ньому. Вищевказаний предмет було поміщено до паперового конверту білого кольору та вилучено для проведення експертизи.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-21/45713-ХЗ наданий на дослідження кастет належить до контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, є кастетом, що виготовлений саморобним способом.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 2 статті 263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини та пояснив, що він жив та працював на будівництві у потерпілого ОСОБА_6 , їздив на вихідні додому, потім десь приблизно на місяць останній пропав, грошей йому не платив. А оскільки ОСОБА_3 не міг покинути будівництво, то почав здавати свій інструмент у ломбард. Пізніше через відсутність грошей на існування вирішив здати в ломбард і відбійний молоток марки «Hitachi», який належить ОСОБА_6 . ОСОБА_3 зазначив, що примирився із ОСОБА_6 , останній не висловлював щодо нього претензій майнового характеру. Щодо кастету пояснив, що знайшов його випадково у парку та приніс додому. Пізніше під час переїзду поклав його до сумки та забув про нього, почав носити з собою. ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не прибув, про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду повідомлявся неодноразово належним чином. При цьому судом роз`яснено право звернення до суду з цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди завданої злочином до початку судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за частиною 2 статті 263 цього Кодексу як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, є кримінальним проступком; кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 263 КК України, є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що характеризується посередньо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Враховуючи наведене, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання:

- за частиною 1 статті 185 КК України (у відповідній редакції) у виді громадських робіт на строк сто годин;

- за частиною 2 статті 263 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України суд шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначає остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та дійшов висновку про наявність підстав для застосування статті 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням із установленням обов`язків, передбачених статтею 76 зазначеного Кодексу.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у видігромадських робіт на строк сто годин.

2. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

3. На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

4. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
5. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
5.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
5.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
6. Роз`яснити, що в силу частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1658 (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) гривень 96 копійок.
8. Речовий доказ кастет з маркуванням «BOXER», який міститься в спец. пакеті № 3550365, який знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП України в Київські області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1