н/п 1-кп/953/921/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі суду:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000453 від 31.03.2017 , відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор Хромова заявила клопотання про продовження обраного запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просили змінити на домашній арешт в нічний період часу, надати можливість працювати, оскільки ризики недоведені.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. В обґрунтування клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно представленого до суду обвинувального акту, затвердженого 28.08.2021 року ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України по подіях 31.03.2017 року.

Суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, що передбачено ч.4 ст.194 КПК України.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право суду обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій, але обраний вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з низкою додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, стануть ефективним запобіжником процесуальних порушень з боку обвинуваченого.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст.177 КПК Украйни, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України є можливим та ефективним, оскільки ризик впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування можливо запобігти покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт здатен дієво забезпечити в даному кримінальному провадженні досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а також унеможливить продовження будь якої незаконної діяльності або імовірності впливу на учасників процесу з боку обвинуваченого.

Однак, суд погоджується з доводами захисту про можливість обрання відносно обвинуваченого саме нічного домашнього арешту, враховуючи строки розгляду справи, наявність попереднього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, відсутність порушень під час домашнього арешту, позицію потерпілої з даного питання, наявність родини у обвинуваченого та необхідність забезпечення своєї родини, і всі ці обставини дають суду можливість станом на теперішній час обрати саме такий запобіжний захід задля забезпечення ефективності судового розгляду та забезпечення прав обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395, 376 ч. 2 КПК України, суд,

Постановив :.

Клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 07 лютого 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 07.02.2022 року, наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період з 21-00 год. до 07-00 год. наступної доби, строком на два місяці, до 07.02.2022 року включно; 3) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу для виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , контроль покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду та направити уповноваженій службовій особі органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1