Провадження № 11-сс/4820/599/21
Справа № 689/2017/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді- доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника
майна ДП «Проскурівка» ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні №0000119 від 08.10.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання дізнавача СД відділення поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000119 від 08.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з огляду на наявні пояснення заявника та відсутність інших доказів з приводу обставин події, арешт суперечить завданню кримінального провадження. ОСОБА_9 фактично звинуватив у своїй заяві директора ДП ДГ «Проскурівка» ОСОБА_10 у вчиненні кримінального провадження. Будь-якими іншими відомостями інформація про можливе вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення не підтверджена і не спростована, рівно як і відсутня інформація про можливе вчинення правопорушення іншими особами. За даних умов арешт майна, як речового доказу з передачею на зберігання директорові ДП ДГ «Проскурівка» ОСОБА_10 , дійсно може призвести до втрати речових доказів.

Відмова у задоволенні клопотання на даній стадії розслідування не перешкоджає повторному зверненню з даним клопотанням.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання дізнавача ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про накладення арешту та визначення порядку зберігання речових доказів задовольнити.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки згідно проведеним досудовим слідством розслідуванням, встановлено, що вказана земельна ділянка знаходиться у володінні ДП ДГ «Проскурівка», яка має цільове призначення для дослідних та навчальних цілей, але використовується директором ДП ДГ «Проскурівка» не за призначенням, так як вона засіяна зерновою культурою соєю.

Апелянт стверджує, що саме посіяна соя на вказаній земельній ділянці є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ст.356 КК України, тому необхідно накласти арешт на вказану земельну ділянку та забезпечити завдання кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника володільця майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.
Сектором дізнання відділення поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 08 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Дізнавачем СД відділення поліції №3 Хмельницькогго РУП ГУНП в Хмельницькій області встановлено, що 07.10.2021 року до ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою звернувся командир ГО «Самооборона громадський контроль» ОСОБА_9 , про те, що земельна ділянка за адресою с.Проскурівка Хмельницького району Хмельницької області, що належить ДП ДГ «Проскурівка» площею близько 4 га., на його думку самовільно використовується всупереч установленому законом порядку.

08 жовтня 2021 року працівниками відділення поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було проведено огляд земельної ділянки, що за межами с.Проскурівка Хмельницького району Хмельницької області, яка відповідно до даних Публічної кадастрової карти України має кадастровий номер :04.048:0001, площею 86,777 га., є державною формою власності із цільовим призначенням для дослідних і навчальних цілей та перебуває у постійному користуванні ДП ДГ «Проскурівка». В ході огляду встановлено, що вказана земельна ділянка, частково, а саме площею близько 4 га засіяна зерновою культурою соєю.

08.10.2021 року посіви сої, які розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером :04.048:0001, площею близько 4 га визнано речовим доказом у кримінальному провдженні, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, а отже відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відсутні відомості хоча б про сам факт заподіяння шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, з таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

ОСОБА_9 фактично звинуватив у своїй заяві директора ДП ДГ «Проскурівка» ОСОБА_10 у вчиненні кримінального провадження. Будь-якими іншими відомостями інформація про можливе вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення не підтверджена і не спростована, рівно як і відсутня інформація про можливе вчинення правопорушення іншими особами. За даних умов арешт майна як речового доказу з передачею на зберігання директорові ДП ДГ «Проскурівка» ОСОБА_10 дійсно може призвести до втрати речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст.94,132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Виходячи з положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що на виконання п.3) ч.2 ст.171 КПК України не надано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним чи третіми особами таким майном (соєю).
Крім того, на виконання п.4) ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати розмір шкоди. Однак, станом на час розгляду клопотання про шкоду взагалі не йдеться.
На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст.407, 418,419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2021 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0000119 від 08.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ст.356КК України - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4