Справа № 587/1044/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження №0000214 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Сироватка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не зареєстрованого за певним місцем проживання, раніше судимого:

1)вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 8 січня 1991 року за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, 42, 251 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 27 червня 1994 року за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 17 та ч.3 ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 89, 42 КК України до 7 років позбавлення волі;

3)вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

4)вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2003 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України ( 2001 року) до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

5)вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 вересня 2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

6)вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2019 року за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 162, ч. 5 ст. 72 КК України до 2 років обмеження волі;

7)вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.357, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, вчинив умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 19 лютого 2020 року ОСОБА_5 знаходився за місцем свого тимчасового мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці, маючи наданий ОСОБА_6 дозвіл на зняття коштів для купівлі товарів та на відповідне користування належною ОСОБА_6 пластиковою картою для виплат № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк», знаючи від потерпілого пін-код картки для вказаних цілей, ОСОБА_5 вирішив заволодіти грошовими коштами, що належать ОСОБА_6 і які знаходились на картці. Того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті квартири, скориставшись тим, що господар спить, підійшов до столу, на якому знаходилась записна книжка та дістав із неї банківську картку, належну ОСОБА_6 .

Того ж дня близько 14:00, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_6 , приїхав до м. Суми, де, діючи умисно та з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є таємними, направився до банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, буд. 49 і о 14:54 годині, помістивши до банкомату банківську карту № НОМЕР_1 , ввів пін-код та зняв належні потерпілому грошові кошти в сумі 1000,00 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 аналогічним способом того ж дня о 14:56 годині, ввів пін-код від карти, зняв з належної потерпілому картки 500,00 грн. Безпосередньо після цього, о 14:57 годині, ввівши пін-код від карти, зняв з належної потерпілому картки 200,00 грн. О 15:00 годині, ввівши пін- код від карти, ОСОБА_5 зняв з належної потерпілому картки 100,00 грн.

Крім цього, того ж дня, о 18:39 год., перебуваючи в магазині «Амбар», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, 54, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 за придбання товарів у магазині розрахувався карткою ОСОБА_7 на загальну суму 46,80 грн.

В подальшому, частину грошових коштів ОСОБА_5 витратив на поповнення рахунку ОСОБА_6 (110,00 грн.) та придбання ТВ-тюнера (400,00 грн.), який віддав останньому разом з грошовими коштами в сумі 160,00 грн. на комунальні платежі, при цьому зазначивши, що витратив на це особисті кошти та таким чином повернув ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 670,00 грн.

Крім того, 12 березня 2020 року, в післяобідній час, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що остання того ж дня отримала пенсію у сумі 2589,00 грн., переслідуючи корисливу мету та з метою власного збагачення, використовуючи довірливі відносини з потерпілою, ОСОБА_5 , ввійшовши в довіру до останньої, вирішив незаконно заволодіти її грошовими коштами.

Реалізуючи замислене, ОСОБА_5 , використовуючи довіру потерпілої, попросив у ОСОБА_8 грошові кошти, нібито з метою переховування їх у надійному місці та на вимогу ОСОБА_8 відразу повернути гроші, хоча дійсно такого наміру не мав, а планував залишити кошти собі. У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 стосовно належних їй грошових коштів, будучи впевненою у тому, що останній дійсно їх поверне, добровільно передала їх ОСОБА_5 .

Таким чином, отримавши 12 березня 2020 року приблизно о 14-00 годині від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2000,00 грн., ОСОБА_5 покинув її домоволодіння та в подальшому витратив їх на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 19 лютого 2020 року він вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 , які знаходились на його банківській картці, про що йому було відомо, оскільки ОСОБА_6 раніше надав йому дозвіл на використання банківської картки для придбання продуктів харчування, повідомивши пін-код картки. Того ж дня, перебуваючи в кімнаті квартири, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, він підійшов до столу, на якому знаходилась записна книжка та дістав із неї банківську картку, належну ОСОБА_6 . Того ж дня близько 14:00 він приїхав до м. Суми, де направився до банкомату «ПриватБанку», який розташований по вул. Іллінська м. Суми, помістивши до банкомату банківську карту ОСОБА_6 , ввів пін-код та зняв належні потерпілому 1000,00 грн. Аналогічним чином він зняв з картки потерпілого 500, 200 та 100 гривень.

Крім цього, того ж дня ввечері, перебуваючи в магазині «Амбар», що розташований по вул. Степана Бандери м. Суми, він розрахувався банківською карткою ОСОБА_6 за придбання товарів у магазині на загальну суму 46,80 грн.

В подальшому, частину грошових коштів він витратив на поповнення рахунку ОСОБА_6 (110,00 грн.) та придбання ТВ-тюнера (400,00 грн.), який віддав ОСОБА_6 разом з грошовими коштами в сумі 160,00 грн. на комунальні платежі, при цьому зазначивши, що витратив на це особисті кошти та таким чином повернув ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 670,00 грн.

Крім того, в березні 2020 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що остання того ж дня отримала пенсію у сумі 2589,00 грн., він вирішив незаконно заволодіти її грошовими коштами. Користуючись тим, що ОСОБА_8 йому довіряла, вона передала йому кошти в сумі 2000 гривень начебто для того, щоб покласти їх в надійне місце і повернути їх на першу вимогу. Однак цього він робити не збирався і витратив отримані від ОСОБА_8 кошти на власні потреби. Визнавши свою вину в повному обсязі, обвинувачений погодився з кількістю отриманих злочинним шляхом коштів, розкаявся в скоєному, після роз`яснення обвинуваченому положень статті 349 КПК Украйни вважав за недоцільне дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно скоїв таємне викрадення чужого майна, а саме належних потерплому ОСОБА_6 грошових коштів на загальну суму 1176,80 гри. (1846,80 грн. - 670,00 грн.).

Крім того, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він, зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 на суму 2000 гривень, кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, завдана кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не є значною.

Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України

Заявлений по справі потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов ( ар. с. 11-12) про стягнення з обвинуваченого 2000 гривень завданої шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні потерпілій шкоди в зазначеному розмірі встановлена в судовому засіданні і не оспорюється самим обвинуваченим.

Заявлений по справі потерпілим ОСОБА_6 ( ар.с.13-14) цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 1176 гривень 80 копійок завданої шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні потерпілому шкоди в зазначеному розмірі встановлена в судовому засіданні і не оспорюється самим обвинуваченим.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.357, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначити покарання в у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 10 вересня 2021 року.

Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2021 року - з 15 червня 2020 року по 10 вересня 2021 року включно.

Речові докази: CD-R диск з інформацією, отриманою в ході тимчасового доступу до документів, що перебувають у віданні AT КБ «ПриватБанк», що знаходиться в матеріалах досудового провадження, - зберігати в матеріалах досудового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1