Справа № 136/1310/21
провадження №1-кп/136/84/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 17.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участі учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду надійшло вищевказане клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділення Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 17.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Установлено, що 16.04.2016 до чергової частини Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , області про те, що 16.04.2016 біля 14 год. 30 хв. двоє невідомих осіб представившись працівниками райвиконкому, зловживаючи довірою під приводом обміну старих грошових купюр на нові, заволоділи її грошовими коштами в сумі 1500 грн.
У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено, ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка заволоділа грошовими коштами в сумі 1500 грн., належні ОСОБА_4 , однак на даний час такої особи не встановлено.

Ураховуючи те, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, особи, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, що є підставою для закриття кримінального провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наведене стало підставою звернення прокурора до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав наведених у ньому, просила суд його задовольнити.

Потерпіла, будучи повідомленою про день та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження встановив, що 16.04.2016 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

З витягу ЄРДР слідує, що 16.04.2016 за заявою ОСОБА_4 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України про те, що 16.04.2021 о 14:30 годині двоє невідомих осіб представившись працівниками соціальної служби, зловживаючи довірою під приводом обману старих грошових купюр на нові, заволоділи грошовими коштами першої у розмірі 1500 грн.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, які були безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення був рапорт інспектора Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області від 16.04.2021 про те, що 16.04.2021 о 14:30 годині двоє невідомих осіб представившись працівниками соціальної служби, зловживаючи довірою під приводом обману старих грошових купюр на нові, заволоділи грошовими коштами першої у розмірі 1500 грн.
У ході досудового розслідування даного кримінального провадження було допитано лише двох свідків, ОСОБА_5 та зокрема ОСОБА_6 . Остання показала, що є продавцем у кіоску та бачила й той день як під`їхав транспортний засіб із двома жінками, які були гарно одягнуті, вона спілкувалась із водієм цього транспортного засобу, а як автомобіль від`їхав, то ОСОБА_4 вибігла на вулицю і кричала, що особи вчинили крадіжку.
В рамках даного кримінального провадження слідчим надавалось доручення на вчинення слідчих (розшукових) дій, утім окрім допиту вказаних свідків жодних дій чи процесуальних рішень не було вчинено, не було допитано особу стосовно якої вчинено кримінальне правопорушення, не вчинено дій щодо залучення її до кримінального провадження не прийнято відповідних рішень.
Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, вищевказані процесуальні норми передбачають дві окремі самостійні підстави для прийняття такого рішення: закінчення строків давності та не встановлення причетних до протиправного діяння осіб.
Судом встановлено, що з часу вчинення злочину 16.04.2016 до часу розгляду клопотання пройшло більше п`яти років.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що досудове розслідування проведено слідчим поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а зібрані у кримінальному провадженні докази давали очевидну можливість перевірити факти, провести слідчі (розшукові) дії та встановити винних осіб, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Керуючись статтями 284, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 17.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Матеріали кримінального провадження №0000107 від 17.04.2016 повернути прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.
Повний текст ухвали суду складено та оголошено учасникам судового провадження 12.10.2021 о 10:40 годині.

Суддя ОСОБА_1