ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3574/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/80/22 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про невнесення відомостей до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про невнесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилається на вимоги ст. 214 КПК України і зазначає про необхідність внесення відомостей заяви до ЄРДР без оцінки слідчим суддею цих відомостей на наявність чи відсутність в них ознак злочину.
Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора та ОСОБА_6 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 09.11.2021 ОСОБА_6 звернувся до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2021 року вбачається, що він посилається на те, що на його думку, Савинським селищним головою ОСОБА_7 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.367, 382 КК України, оскільки ним не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 по справі № 520/11164/21 (набрало законної сили 27.09.2021 року), яким було зобов`язано Савинську селищну раду Ізюмського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_6 від 02.06.2021, а також було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у сумі 605,33 грн.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_6 слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до ЄРДР. Слідчий суддя вважав, що системний аналіз положень ст.ст. 2, 214 КПК України та ст.ст.2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення - вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України. Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, повинні містити об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, у тому числі його об`єктивну та суб`єктивну сторону. Якщо ж із заяви чи повідомлення не вбачається наявність обставин, що вказують на склад злочину, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, наведені у заяві ОСОБА_6 від 09.11.2021 року, є вочевидь недостатніми для висновку про факт вчинення злочину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно частини 1 статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно з висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18) системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, а повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Конституція України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Ці положення також відображені у статтях 1, 11 Закону України «Про судоустрій України», із уточненням по колу осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Об`єктом злочину, передбаченого ст.382 КК України є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень.

Суб`єктом злочину з урахуванням спеціальних вимог відповідною частиною статті до суб`єкту злочину виступає:

- фізична особа, проти якої прийнято та винесено судове рішення та зобов`язано вчинити певні дії або утриматись від таких;

- юридична особа в особі посадової особи керівника, який виступає від імені та в інтересах такої (достатнім доказом чого буде запис із ЄДРПОУ);

- службова особа відповідного державного органу як спеціальний суб`єкт злочину, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому.

Об`єктивна сторона злочину полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

За ч.1 ст.382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Перешкоджання виконанню судового акта це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання, наприклад, підкуп або обман державного виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо. Якщо перешкоджання виконанню судового акта пов`язане із вчиненням інших злочинів (наприклад, даванням хабара, застосуванням насильства, знищенням документів), дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів.

Частиною 2 ст. 382 КК передбачено злочин із формальним складом, бо встановлюється відповідальність за ті самі діяння, але вчинені спеціальним суб`єктом службовою особою.

Як вбачається зі змісту відповіді заступника начальника ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області вбачається, що 10.11.2021 до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 від 09.11.2021. Під час розгляду даної заяви відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю підстав. До вказаної відповіді були долучені матеріали перевірки за заявою ОСОБА_6 від 09.11.2021, у т.ч. пояснення Савинського селищного голови, з яких вбачається, що вищевказане судове рішення до цього часу не виконано у зв`язку з ненадходженням до Савинської селищної ради копії рішення суду, що набрало законної сили. Всі намагання прискорити процес його отримання не дали результату. Після надходження до Савинської селищної ради копії рішення суду, що набрало законної сили, воно буде виконано.
З огляду на вказані відомості, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_6 не містить достатніх фактичних відомостей, щоб визначити ознаки незаконних дій, які охоплюються складом злочину, про який заявником було зазначено в його заяві від 09.11.2021 року. Зокрема, в заяві скаржника не зазначено які дії вказаних осіб були направлені на перешкоджання їх виконанню судового рішення, оскільки є певні відмежовування умисного невиконання судового рішення від його несвоєчасного виконання посадовими особами або в чому виразилася така відмова виконати судове рішення або ухилення від виконання судового рішення чи перешкоджання його виконанню.

Крім того, з заяви ОСОБА_6 не вбачається, що він скористався своїм правом на звернення до органів державної виконавчої служби для примусовоговиконання судового рішення.
Також, в заяві ОСОБА_6 посилається на те, що, на його думку, існують підстави для внесення відомостей до ЄРДР за ст. 367 КК України, однак, колегія суддів вбачає, що скаржник не зазначив в чому саме полягає службова недбалість.

За таких обставин, підстави вважати заяву ОСОБА_6 саме повідомленням про вчинення злочинів відсутні, оскільки його повідомлення не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

При цьому колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

А тому, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення цих відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч. 1 ст. 214 КПК України та обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у задоволенні скарги.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: