Провадження №11-сс/824/4610/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:

адвокатів, які діють в інтересах
власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційними скаргами адвокатів, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

25 червня 2021 року адвоката, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: на автомобіль марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , та заборонибудь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі щодо реєстрації речових прав та обтяжень, щодо автомобіля марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року клопотання про арешт майна задоволено.

Обґрунтовуючи рішення слідчий суддя послався на врахування доведеності того, що у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження необхідно з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також з метою збереження речових доказів.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокати, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, які містять аналогічні вимоги та підстави для скасування судового рішення. Зокрема вказують, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановлена з істотним порушенні вимог кримінального процесуального закону. Зазначають, що слідчим суддею належним чином не враховано, що у кримінальному провадженні жодна особа не затримувалася, підозра нікому не повідомлялася, Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» фактично не набула статусу цивільного позивача у кримінальному провадженні та не має права на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Також слідчий суддя не звернув уваги, що особа, яка подала клопотання про арешт майна не мала жодних документів, які підтверджують, що місцем дислокації органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Голосіївський район міста Києва та саме Голосіївський районний суд міста Києва мав повноваження розглядати таке клопотання. Тому, просять скасувати ухвалу слідчого судді від 01 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Також просять поновити строк апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що клопотання розглянуто судом без виклику власника майна ОСОБА_6 , а копію оскарженого рішення останній отримав 16.07.2021 року.

Від адвоката, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , надійшли письмові заперечення в яких міститься прохання відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити без змін ухвалу слідчого судді, як законну та обґрунтовану.

Прокурор та адвокат, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , в судове засідання 21.10.2021 року не з`явились, при цьому прокурор та представник цивільного позивача надіслали клопотання з проханнями перенести судове засідання.

Згідно з положеннями ст.422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційні скарги перебувають в провадженні апеляційного суду тривалий час, а саме: з липня 2021 року, судові засідання відкладались неодноразово, в тому числі і за клопотанням представника цивільного позивача, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності прокурора та адвоката, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
адвокатів, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто без виклику власника майна та його представника, про арешт майна представнику власника майна стало відомо 16.07.2021 року після отримання копії судового рішення. Таким чином, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів скарги та ухвали слідчого судді, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за обставинами заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2016 року між Благодійною організацією «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша Мрія», в особі директора ОСОБА_10 та Державної служби України з питань праці, в особі Голови ОСОБА_6 , укладено ДОГОВІР№ 19-01/16 ВІДПОВІДАЛЬНОГО ЗБЕРІГАННЯ З ПРАВОМ БЕЗКОШТОВНОГО ВИКОРИСТАННЯ рухомого майна (меблі, техніка) (надалі - Договір) з Додатками №№1,2,3 та Актом прийому-передачі майна до даного Договору.

Все передане майно ідентифіковане - з інвентарними номерами, на загальну суму 744 520,00 гривень. Однак, в наданий період ніхто представнику Фонда з Державної служби України з питань праці не зателефонував та не повідомив про готовність передачі майна.

Також в клопотанні про арешт майна зазначено, що кримінальним правопорушенням відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у межах кримінального провадження № 0000508 Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша мрія» завдано майнової шкоди, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку від протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 23.06.2021 року подана заява про залучення Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша мрія» до провадження як потерпілого, та до органу досудового розслідування подана позовна заява (цивільний позов) в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 15.06.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: на автомобіль марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , та забороною будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії , в тому числі щодо реєстрації речових прав та обтяжень, щодо автомобіля марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно ч.6 ст.170 КПК України, при накладенні арешту на майно з метою відшкодування шкоди (забезпечення цивільного позову), слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованого розміру цивільного позову.

Як вбачається з клопотання представника цивільного позивача - Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша мрія», метою арешту є забезпечення відшкодування завданих збитків, виконання цивільного позову, проте з такою метою можливий лише арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з цим, встановлено, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, в тому числі власнику майна ОСОБА_6 , на що слідчий суддя уваги не звернув та задовольнив клопотання, з метою забезпечення цивільного позову, а тому, на переконання колегії суддів, накладення арешту не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, наявний у матеріалах цивільний позов не може бути підставою для накладення арешту, оскільки не містить посилань на підозрюваного, у відповідності до положень ст.128 КПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що посилання представника цивільного позивача у своєму клопотанні на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, суперечить вимогам ч.1 ст.171 КПК України, відповідно до якої, з клопотанням про арешт майна з цих підстав до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту про недотримання правил територіальної підсудності при розгляді клопотання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000508 здійснюється слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, основним місцезнаходженням якого є вул. Володимирська, 15 у м. Києві, що територіально належить до Шевченківського району м. Києва. Окремі підрозділи вказаного слідчого управління знаходяться у різних районах міста Києва. Разом з цим, матеріали клопотання не містять документів на підтвердження того, що місцем дислокації підрозділу органу досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, є Голосіївський район м. Києва.

На підставі викладених обставин, які вказують на необ`єктивність судового розгляду, апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання адвоката, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги адвокатів, які діють в інтересах власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: на автомобіль марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , та заборони будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії , в тому числі щодо реєстрації речових прав та обтяжень, щодо автомобіля марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката, яка діє в інтересах цивільного позивача Благодійна організація «Всеукраїнський благодійний фонд «НАША МРІЯ» ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000508 від 15.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: на автомобіль марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким фізичним або юридичним особам укладати будь-які угоди, правочини, договори, здійснювати відчуження автомобіля марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , та заборони будь-яким державним органам та установам, державним реєстраторам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі щодо реєстрації речових прав та обтяжень, щодо автомобіля марки «Toyota Camry», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4