Єдиний унікальний номер 448/1369/21
Провадження № 1-кп/448/219/21
В И Р О К
Іменем України

29.11.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000134 від 17.09.2021р., про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сосулівка Чортківського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що відповідно до раніше узгодженої домовленості між ним (обвинуваченим ОСОБА_3 ) та невстановленою досудовим розслідуванням особою, в невстановлений розслідуванням час, в один із днів червня 2021р., ОСОБА_3 надав останній свої анкетні дані на підставі яких невстановлена досудовим розслідуванням особа, виготовила з використанням друкуючих пристроїв комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень, міжнародне свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби «COVID-19» вакциною «Phizer», видане на ім`я ОСОБА_3 в якому були проставлені реквізити та печатка ДУ «ТМО МВС України по Тернопільській області», а також реквізити, підпис та печатка лікаря ОСОБА_6 , яке останній отримав через доставку транспортною компанією «Нова пошта» у м.Заліщики Чортківського району Тернопільської області.
В подальшому, 16 вересня 2021року о 13:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Шегині-Медика», рухаючись на в`їзд в Україну з Республіки Польща, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що міжнародне свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби «COVID-19» вакциною «Phizer», видане ДУ «ТМО МВС України по Тернопільській області», що надає, передбачені законодавством України, права та звільняє від обов`язку відбувати самоізоляцію на території України, є підробленим, використав даний підроблений офіційний документ, шляхом пред`явлення його інспектору прикордонного контролю ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (типу Б) штаб сержанту ОСОБА_7 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, - у пособництві в підроблені іншого офіційного документу, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, а також кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, - у використанні завідомо підробленого документа.
26.10.2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , з другого боку, з участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і наслідків вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, а саме те, що відсутній потерпілий і вчиненими обвинуваченим кримінальними правопорушеннями завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України сторони узгодили призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.
Прокурор ОСОБА_9 також не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України є кримінальними проступками. Свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_3 визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.
З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 26.10.2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України та призначення такого відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речовий доказ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби «COVID-19» вакциною «Phizer», видане на ім`я ОСОБА_3 ДУ «ТМО МВС України по Тернопільській області», котре зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000134 від 17.09.2021р. укладену 26.10.2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне узгоджене сторонами покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: міжнародне свідоцтво про вакцинацію від коронавірусної хвороби «COVID-19» вакциною «Phizer», видане на ім`я ОСОБА_3 ДУ «ТМО МВС України по Тернопільській області», котре зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1