Справа №522/3199/20
Провадження № 1-кп/522/1856/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 15.01.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
15.01.2020 року в денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на території Приморського району міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, психотропну речовину, яку з метою особистого вживання зберігав при собі.

15.01.2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, на території скверу «Міський сад», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Дерибасівська, працівниками Національної Гвардії України, під час патрулювання зазначеної території, виявлено у ОСОБА_3 психотропну речовину. Після чого, працівниками Національної Гвардії України визвано слідчо-оперативну групу.

15.01.2020 року на території скверу «Міський сад», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Дерибасівська, слідчо-оперативною групою Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , виявлено та вилучено: полімерний пакет з речовиною світло-рожевого кольору.

Органом досудового розслідування встановлено, що речовина світло-рожевого кольору, масою 0,306 г., яка знаходилась в полімерному пакеті, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Кількісний вміст амфетаміну в речовині становить 0,233г.

Психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 гривень на користь держави.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, повідомив, що вчинив кримінальний проступок за викладених в обвинувальному акті обставин. З кількістю вилученої психотропної речовини погоджується повністю. Мети збуту він не мав. В подальшому мав намір використати її для власних потреб. В скоєному щиро кається та шкодує про вчинене. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень та згоден сплатити всі витрати. Просив суд суворо не карати його та надати можливість виправитися.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_3 не настало тяжких наслідків.

Так, відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, є кримінальним проступком.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, на підставі ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, а також відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України віднесений до кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також, те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набрав чинності з 01.07.2020 року, до абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим розмір штрафу підвищений та збільшена верхня межа покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно з ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК, а також того, що кримінальний проступок був вчинений ОСОБА_3 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним кримінальний проступок, покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, який визначено ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності), а саме у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження нових злочинів.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 65 -67 КК України, ст. ст.100, 124, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експерта під час проведення судової експертизи речовини та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та відповідно до довідки про витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 03.02.2020 №222-Х за матеріалами кримінального провадження №№0000198, у сумі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 07.02.2020 року, а саме:

Спеціальний пакет №3895327 в якому знаходиться психотропна речовина обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,280г - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1