Справа № 146/1878/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. смт.Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль клопотання слідчої СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого в ТОВ "ІНДРАЙВ", потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом, учасником АТО та депутатом не являється, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 27.05.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75, п. п. 1,2, ч. 1, п. 2 ч. 3, ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
23 грудня 2021 року слідча СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до Томашпільського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано наступним.

У провадженні СВ Відділення поліції №2 Тульчинського районного відділення поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.09.2021, біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Р-08» сполученням «м. Ямпіль м. Немирів», проїжджаючи вулицею Черняхівського в с. Яришівка Тульчинського району в напрямку с. Гнатків, в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_7 , яка йшла по узбіччю дороги в напрямку смт. Томашпіль, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об`їзду та допустив наїзд на останню.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому виличної кістки справа, забійно-рвано-скальпованих ран, саден, гематом обличчя; закритої травми грудної клітки, перелому 2-6 ребр справа, контузії верхньої частини правої легені; саднів передньої черевної стінки; забою правої нирки; перелому обох сідничних та обох лонних кісток; забою правої руки з множинними гематомами ліктьової ділянки; відкритого перелому 1-ї плюсневої кістки зі зміщенням головки назовні та підвивихом нігтевої фаланги 1-го пальця ( з ампутацією 1 пальця 17.09.21), які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У ситуації, що склалась, водій автомобіля марки «Volkswagen-Transporter» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Оскільки водій автомобіля марки «Volkswagen-Transporter» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України:

-п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо транспортної пригоди.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2021, у якому зафіксована слідова інформація;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 17.09.2021 біля 10 год. 30 хв. проходячи асфальтованою дорогою біля тротуару вона побачила, як із повороту виїхав білий автомобіль прямо на неї, після чого вона вибігла на ґрунтовий тротуар, але автомобіль виїхав на тротуар і здійснив удар та наїзд на ОСОБА_7 передньою частиною автомобіля;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено стан сп`яніння 2,4‰ (проміле), що свідчить про те, що останній вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 17.09.2021 року, її разом з дідусем взяли, як пасажирів невідомі для неї люди, вона присіла на переднє сидіння між водієм і пасажиром, після чого вони поїхали на великій швидкості в напрямку с. Гнатків та в с. Яришівка вона побачила, що справа на узбіччі йшла жінка і з незрозумілих їй причин водій подивився вліво і виїхав на праве узбіччя та наїхав своєю передньою частиною автомобіля на жінку;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 17.09.2021 року на власному автомобілі вона їхала в напрямку смт. Томашпіль та побачила, що автомобіль білого кольору, який рухався навпроти зустрічною смугою руху, переїхав через бордюр та опинився на узбіччі. Коли вже водій автомобіля виїхав заднім ходом, вона побачила, що на землі лежить жінка.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Слідча вказує, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

У досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що 27.05.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину. Таким чином судимість за що в установленому законом порядку не знята та не погашена.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідча СВ Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 , прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримали за обставин, викладених у ньому, просили клопотання задовольнити, вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою. Окрім його слідча вказала, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії завершення та передачі до суду.

Будучи допитаним слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою та просив відмовити в його задоволенні, вказав, що працює в ТОВ "ІНДРАЙВ" та відшкодовує потерпілій завдану шкоду, під час досудового розслідування від органів слідства не переховувався та перешкод слідству не вчиняв.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, вказав, що його підзахисний зі своєї заробітної плати відшкодовує потерпілій завдану шкоду і, в разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зможе цього робити. Заявив, що жоден із ризиків зазначених слідчою не підтверджений належними та допустимими доказами, вказав, що в разі необхідності просить обмежитись відносно ОСОБА_6 запобіжним заходом домашнім арештом у нічний час.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного, його представника, слідчої, доводи прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обставини, що дали підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України стверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2021 року, у якому зафіксована слідова інформація;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 17.09.2021 року біля 10 год. 30 хв. проходячи асфальтованою дорогою біля тротуару вона побачила, як із повороту виїхав білий автомобіль прямо на неї, після чого вона вибігла на ґрунтовий тротуар, але автомобіль виїхав на тротуар і здійснив удар та наїзд на ОСОБА_7 передньою частиною автомобіля;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено стан сп`яніння 2,4‰ (проміле), що свідчить про те, що останній вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 17.09.2021 року, її разом з дідусем взяли, як пасажирів невідомі для неї люди, вона присіла на переднє сидіння між водієм і пасажиром, після чого вони поїхали на великій швидкості в напрямку с. Гнатків та в с. Яришівка вона побачила, що справа на узбіччі йшла жінка і з незрозумілих їй причин водій подивився вліво і виїхав на праве узбіччя та наїхав своєю передньою частиною автомобіля на жінку;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 17.09.2021 року на власному автомобілі вона їхала в напрямок смт. Томашпіль та побачила, що автомобіль білого кольору, який рухався навпроти зустрічною смугою руху, переїхав через бордюр та опинився на узбіччі. Коли вже водій автомобіля виїхав заднім ходом, вона побачила, що на землі лежить жінка.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що є нетяжким злочином, має на утриманні одну малолітню дитину, має постійне місце роботи та місце проживання, за час проведення досудового розслідування не ухилявся від органів слідства та суду, добровільно відшкодовує завдану шкоду потерпілій, кримінальне провадження зі слів слідчої знаходиться на стадії завершення та передачі до суду, жоден із ризиків на які посилається слідча у клопотанні не знайшов свого підтверження в судовому засіданні, таким чином слідчою та прокурором не доведено відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваному достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 31, 177-178, 314-316, 327, 331, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм в ТОВ "ІНДРАЙВ", потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом, учасником АТО та депутатом не являється, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 27.05.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75, п. п. 1,2, ч. 1, п. 2 ч. 3, ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм в ТОВ "ІНДРАЙВ", потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом, учасником АТО та депутатом не являється, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.05.2021 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75, п. п. 1,2, ч. 1, п. 2 ч. 3, ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22.00 години до 06.00 години наступної доби, за винятком випадків прибуття до слідчого, прокурора, судді, суду за їх викликом.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто до 24 лютого 2022 року такі обов`язки, а саме: 1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора слідчого судді чи суду на визначений час; 2) повідомляти слідчого, прокурора слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; 3) не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, що обґрунтовується необхідністю профілактичного нагляду за ОСОБА_6 та задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю в два місяці - до 24 лютого 2022 року.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, слідчому, підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1