УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання директора ТОВ «Старт Груп Україна» ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року у кримінальному провадженні №0001383,

В С Т А Н О В И В :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «Старт Груп Україна» ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року, у кримінальному провадженні №0001383.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, кадастровий номер :91:178:0029, розмір 0,0449 га, будинок за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000із забороною відчуження, вчинення щодо неї будь-яких робіт, в тому числі будівельних.

Представник власників майна вказує, що ухвала суду про накладення арешту майна є незаконною та необґрунтованою, оскільки ТОВ «Старт Груп Україна» є власником зазначеного майна та проводить реконструкцію власного будинку, який знаходиться земельній ділянці та має всі необхідні дозвільні документи. При накладенні арешту, прокурор не повідомив слідчого суддю про ці обставини, та фактично ввів суд в обману. При цьому вся дозвільна документація наявна та долучена до матеріалів. Враховуючи викладене, просить скасувати арешт накладений на вказане майно як незаконний та необґрунтований, та такий, що порушує право власності ТОВ «Старт Груп Україна».

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити із підстав у ньому зазначених. Надав суду дозвільні документи, які були отримані ТОВ «Старт Груп Україна» для проведення реконструкції зазначеної будівлі. Також зазначив, що при цьому порушується право власності, гарантоване Конституцією України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що вказаний об`єкт був визнаний речовим доказом, та було призначено проведення експертизи. Товариство мало отримати дозвіл на проведення робіт поряд із пам`яткою культури, що не було зроблено. Враховуючи викладене, заперечував з приводу задоволення клопотання про скасування арешту на майно.

Вислухавши доводи сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001383 від 16.04.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, кадастровий номер :91:178:0029, розмір 0,0449 га, будинок за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000із забороною відчуження, вчинення щодо неї будь-яких робіт, в тому числі будівельних.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов протии Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
В судовому засіданні встановлено, що арешт було накладено на земельну ділянку та будинок, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001383 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Згідно частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 зазначеної статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Інші випадки арешту майна законодавством віднесено лише до майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При цьому, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, та додатково долучених в судовому засіданні представником власника майна-адвокатом ОСОБА_3 , свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт зазначеного майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки не може свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, та не може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження,та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, на день розгляду клопотання прокурором не надано підтвердження наявності підстави продовження дії заходу забезпечення як арешт майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.
З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном ТОВ «Старт Груп Україна», оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже клопотання директора ТОВ «Старт Груп Україна» ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання директора ТОВ «Старт Груп Україна» ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати арешт та заборону відчуження, вчинення будь-яких робіт, в тому числі будівельних, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року, у кримінальному провадженні №0001383, а саме на: земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, кадастровий номер :91:178:0029, розмір 0,0449 га, будинок за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя