Провадження № 1-кп/947/271/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисники - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України та пункту 10 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з тим, що закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, а саме, восьмимісячний строк, передбачений з дня повідомлення про підозру, обґрунтування викладені в письмовому вигляді. Так, в клопотанні зазначено, що обвинувачених повідомлено про підозру 27.03.2020 року, тобто з цього часу почався рахуватися двохмісячній строк досудового розслідування передбачений ст. 219 КПК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2020 у справі №757/20258/20 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 27.09.2020 року. У подальшому, даний строк продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2021 у справі №757/41114/20 до восьми місяців, тобто до 27.11.2020 року, у подальшому даний строк не продовжувався. 17.11.2020 року прокурором ухвалено постанову про завершення досудового розслідування в порядку, передбаченому ч.1 ст.290 КПК України про що повідомлено ОСОБА_7 . Водночас в період з 17.11.2020 року по 27.11.2020 року не зважаючи на клопотання обвинуваченого та сторони захисту, матеріали досудового розслідування для ознайомлення обвинуваченим, захисникам надані не були. Ознайомлення обвинуваченими та захисниками з матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України тривало один день 27.11.2020 року, про що було складено відповідний протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Так, з 17.11.2020 року до 26.11.2020 року, включно учасники кримінального провадження не мали можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, оскільки слідчим проводилися процесуальні дії по справі до 26.11.2020 року. Отже строк досудового розслідування у цьому провадженні добіг свого завершення 27.11.2020 року. Обвинувальний акт вручено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 27.11.2020 року, але обвинувальний акт відповідно до листа направлено до суду тільки 30.11.2020 року, а отримано судом 14.12.2020 року, тобто за межами строку досудового розслідування. Станом на 27.11.2020 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до суду не був скерований, а тому з цієї дати строк досудового розслідування слід вважати таким, що закінчився, а усі слідчі (процесуальні дії) - незаконними. Обвинувальний акт скеровано до суду за межами строків досудового розслідування, тому справа підлягає закриттю.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисники - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили скасувати арешт накладений на вилучений у обвинуваченого ОСОБА_7 мобільний телефон, з підстав викладених в письмовому клопотанні.
Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 підтримали клопотання заявлене захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про повернення ОСОБА_8 тимчасово вилученого майна, з підстав викладених в письмовому клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання про закриття кримінального провадження № 0000277 від 13.03.2020 року, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, яке є безпідставним та необґрунтованим. Так досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено 17.11.2020 року, про що було повідомлено обвинувачених та їх захисників. 27.11.2020 року обвинувачені, захисники ознайомилися з матеріалами кримінального провадження, при цьому в протоколах про надання доступу в порядку ст. 290 КПК України зауважень від обвинувачених, їх захисників про ненадання матеріалів в період з 17.11.2020 року по 27.11.2020 року не зазначено. Також, необґрунтовані твердження, що проводилися процесуальні дії у справі після 17.11.2020 року, оскільки 26.11.2020 року слідчим за дорученням прокурора в порядку ст. 253 КПК України на адресу сторін направлені повідомлення про проведення негласних слідчих дій. Крім того, відповідно до ч.5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається у строки досудового розслідування, тобто 17.11.2020 року строк був зупинений, та невикористаний термін досудового розслідування складав 10 днів. При цьому встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000277 прокурором з супровідним листом на адресу Київського районного суду міста Одеси 30.11.2020 року передано до канцелярії Офісу Генерального прокурора. У свою чергу, канцелярією вказаний обвинувальний акт 01.12.2020 року передано до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, яке забезпечує урядовим фельд`єгерським зв`язком доставку кореспонденції, офіційної кореспонденції та дипломатичної пошти. Факт передачі підтверджується реєстром № ФФ3554 від 01.12.2020 року із зазначеним підпунктом 13 документу за номером 17/2/2-29500-20 та адресатом: Київський районний суд міста Одеси.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він 18.11.2020 року звертався до слідчого ГСУ ДБ ОСОБА_9 з проханням про надання ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, але відповідь до теперішнього часу не отримав.
26.11.2020 року йому подзвонив слідчий і повідомив про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. 27.11.2020 року він, його захисники виконали вимоги ст. 290 КПК України. Станом на 17.11.2020 року матеріали кримінального провадження нікому не надавалися для ознайомлення. Слідчий зробив запис в реєстрі від 26.11.2020 року про повідомлення свідка ОСОБА_10 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в розділі 1, в якому зазначаються проведені під час досудового розслідування процесуальні дії, тому досудове розслідування не було завершено 17.11.2020 року, а тривало до 26.11.2020 року, включно. 27.11.2020 року йому було вручено обвинувальний акт, станом на 27.11.2020 року прокурор не звернувся до суду з обвинувальним актом, до суду він надійшов 14.12.2020 року нарочно, тобто за межами строку досудового розслідування. Зазначений обвинувальний акт не має ознак вимог ст. 116 КПК України. Наявна відкрита інформація про отримання судом 14.12.2020 року обвинувального акту, будь яка накладна не може бути підставою для того щоб вважати, що обвинувальний акт потрапив до суду іншою датою.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що документи надані прокурором в судовому засіданні ОСОБА_3 , суд не може прийняти як належні докази, оскільки вони належним чином не засвідчені, зазначені документи не долучені до матеріалів кримінального провадження. 17.11.2020 року досудове розслідування не припинялося, тому строк закінчився 27.11.2020 року і до суду воно направлено за межами строку досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила, що в додатках до заперечень прокурором додано лист, який суд начебто отримав 02.12.2020 року о 09:45 годині в описі інша інформація. В матеріалах справи які перебувають в суді є штамп суду з датою надходження до суду 14.12.2020 року обвинувального акту, та відповідно до протоколу авто розподілу судової справи, її розподіл був 14.12.2020 року. Прокурор не звертався до слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, прокурора було повідомлено про ознайомлення 27.12.2020 року.
Вислухав думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, відомості у вигляді скріншотів з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000277, письмові заперечення прокурора, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, підтримане обвинуваченим ОСОБА_8 , його захисником ОСОБА_6 про скасування арешту підтримане обвинуваченим ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_6 , клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені статтею 219 КПК України.
Так з наданих суду матеріалів вбачається, що 13.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відповідні відомості та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000277.
27.03.2020 року слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000277 від 13.03.2020 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України.
27.03.2020 року слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000277 від 13.03.2020 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України.
Таким чином з моменту повідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру 27.03.2020 року почалось відраховування двох місяців, зі спливом яких належить закінчити досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000277 від 13.03.2020 року.
21.05.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні за №0000277 від 13.03.2020 року продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 27.09.2020 року.
25.09.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні за №0000277 від 13.03.2020 року продовжено строк досудового розслідування до восьми місяців, тобто до 27.11.2020 року.
17.11.2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 старшим слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України та ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, відповідно (відомості пунктів 34, 46 р.I "Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії" Реєстру матеріалів досудового розслідування.
17.11.2020 року прокурором ухвалено постанову про завершення досудового розслідування в порядку, передбаченому ч.1 ст.290 КПК України, та надане доручення про відкриття матеріалів в порядку ст.ст. 36,290 КПК України.
26.11.2020 року старшим слідчим другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 проводились процесуальні дії в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000277, а саме повідомлення про проведення НСРД свідку ОСОБА_10 , повідомлення про проведення НСРД адвокату ОСОБА_6 , повідомлення про проведення НСРД адвокатам ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (пункти 79-81 розділу І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» реєстру матеріалів досудового розслідування).

Відповідно до ч.1 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Саме тому вказані повідомлення від 26.11.2020 зазначені у пунктах 79-81 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії».

Також судом встановлено, що стороною обвинувачення незважаючи на повідомлення про завершення досудового слідства (17.11.2020) до 26.11.2020 року (включно) по кримінальному провадженню продовжувалися процесуальні дії та приймалися процесуальні рішення, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження.
Аналіз відомостей в реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчать про те, що до 26.11.2020 включно не лише тривало слідство по справі, а стороною обвинувачення ще проводилися заходи із досліджень обставин кримінального провадження, а також про те, що сторона обвинувачення фактично продовжувала збір доказів.
Так, враховуючи вищезазначене, суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що 26.11.2020 року процесуальні дії у кримінальному провадженні не проводились, а лише були відправлені повідомлення сторонам про проведення стосовно фігурантів НСРД від 26.11.2020 року, оскільки відповідно до ч.1 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією.

Таким чином, суд вважає, що вказані процесуальні дії - повідомлення сторін про проведення стосовно фігурантів НСРД проводились в межах досудового розслідування. Тому строки досудового розслідування вважаються завершеними 26.11.2020 року, коли була здійснена остання процесуальна дія у кримінальному провадженні.

Також судом досліджені скріншоти, які надійшли до суду з Офісу генерального прокурора супровідним листом №25/3-1843вих-21 від 15.11.2021 на виконання ухвали суду від 01.11.2021 року, з якої вбачається що після 17.11.2020 досудове розслідування кримінального провадження № 0000277 від 13.03.2020 року не поновлювалось, що суперечить вже дослідженим судом фактом проведення слідчим процесуальних дій 26.11.2020. Також надані скріншоти руху кримінального провадження не містить інформації щодо зупинення чи поновлення строків досудового розслідування кримінального провадження, чи його продовження після 27.11.2020.
Наведене дає підстави для висновку, що сторона обвинувачення не виконала обов`язок щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування саме з 17.11.2020, оскільки здійснила формальне повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування до завершення усіх процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, які тривали до 26.11.2020 року.
Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 17.11.2020 року прокурором ухвалено постанову про завершення досудового розслідування в порядку, передбаченому ч.1 ст.290 КПК України.
Положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.
Таким чином, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.
З аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 пояснив суду, що слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_9 26.11.2020 року в телефонному режимі повідомив про можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000277 від 13.03.2020 року, це твердження прокурором в судовому засіданні не було спростовано.
Також, обвинувачені надали копії своїх клопотань про звернення до слідчого 18.11.2020 року, 19.11.2020 року з проханням надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Крім того, суд приймає до уваги, що прокурор не надав будь-яких доказів того, що в період часу з 17.11.2020 по 27.11.2020 року обвинувачені та захисники затягували ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В даному випадку слідчий та прокурор повідомили про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченим, але протягом 10 днів не надавали їм фактичного доступу до матеріалів справи, тим самим позбавили сторону захисту реалізації права на доступ до матеріалів, що призвело до фактичного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування лише в останній день строку досудового розслідування, що призвело до грубих порушень прав сторони захисту, а також порушення строків кримінального провадження, визначених ст. 219 КПК України.
Тому доводи прокурора про те, що завершенням досудового розслідування, з моменту якого стороні захисту надається доступ до матеріалів досудового розслідування та починає обчислюватися строк ознайомлення, є внесення прокурором відомостей до ЄРДР про завершення досудового розслідування або складання (оформлення) відповідного письмового повідомлення для сторони захисту, є неспроможними. Лише саме собою внесення прокурором (слідчим) зазначених відомостей до ЄРДР та складання (оформлення) письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість знайомитися з матеріалами досудового розслідування. Саме тому виконання цих дій, про які зазначають прокурор не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 27.11.2020 року обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 були ознайомлені з матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000277. В цей же день адвокатам та обвинуваченим було вручені обвинувальний акт та Реєстр матеріалів досудового розслідування, що фактично підтверджено розписками, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що період часу з 17.11.2020 (включно) по 26.11.2020 (включно) (сукупно 9 календарних днів), не підлягає виключенню зі строків досудового розслідування, оскільки, як раніше встановлено судом 26.11.2020 року проводилися процесуальні дії в межах кримінального провадження №0000277, та матеріали кримінального провадження в повному обсязі надані були обвинуваченим та їх захисникам тільки 27.11.2020 року.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000277 закінчились 27.11.2020, (28.11.2020 року) в установленому законом порядку не продовжувалися.

Враховуючи, що процес ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акту здійснювалось в одну добу, зайняв 1 календарну добу, гранична дата досудового розслідування не змінилась - 27.11.2020. Таким чином, обвинувальний акт до суду слід було направити саме в цей день.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
27.11.2020 року у кримінальному провадженні за №0000277 від 13.03.2020 року складено та затверджено обвинувальний акт у межах строку досудового розслідування, який вручено обвинуваченим та їх захисникам 27.11.2020 року.
Законодавством чітко визначено момент закінчення кримінального провадження, який визначається, як звернення до суду з обвинувальним актом, що має бути здійснено у строк, встановлений ст.219 КПК України, та чого, в даному випадку не було своєчасно здійснено прокурором.
При цьому, згідно з Параграфом 3 Глави 24 КПК України, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначився, що передання обвинувального акта до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно (ст. 293 КПК України). Таким чином, слід констатувати, що діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.
Так, на підтвердження факту передачі суду обвинувального акту прокурором надані наступні документи:
- фотоскріншот супровідного листа Офісу генерального прокурора за вихідним №17/2/2-112371ВИХ-20 від 30.11.2020 року на адресу Київського районного суду м. Одеси щодо направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України.
- реєстр фельд`єгерської служби № ФФ3554 сформований 01.12.2020 року в якому у підпункті 13 вказано документ за номером 17/2/2-29500-20 та адресатом: Київський районний суд міста Одеси.
- копія опису № 726 відправлень вручених 02.12.2020 року в якому зазначено. що 02.02.2020 року співробітник Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_15 02.12.2020 року о 09:45 годині отримав 2 пакета.
Так, суд вважає доводи прокурора ОСОБА_3 про відправлення обвинувального акту з супровідним листом засобами урядового фельд`єгерського зв`язку є необґрунтованими з огляду на наступне.

Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 18.12.2018 № 754 затверджено форми реєстру, опису та Інструкцію з оформлення та адресування відправлень, які надсилаються через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає вимоги до оформлення та адресування відправлень державних органів, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, закордонних дипломатичних установ (далі - відправники), які надсилаються через Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (п.1 розд.І).

Відповідно до абз.2 п.5 розд. XІнструкції, на другому примірнику реєстру фельд`єгер/дипломатичний кур`єр зазначає словами загальну кількість прийнятих відправлень, проставляє підпис, прізвище, дату і час приймання, мастичну печатку «Для пакетів» (штамп) підрозділу фельд`єгерського зв`язку.

Водночас, надана прокурором копія Реєстру №ФФ3554, в порушення зазначеної норми на стор.3 не містить прізвища фельд`єгера, печатки (штампу) підрозділу фельд`єгерського зв`язку, а дата передання відправником документів зазначена 01.12.2019, що суперечить даті зазначеній на стор.1 цього реєстру 01.12.2020.

Суд враховує, що відправлення під № 13 Реєстру №ФФ3554 містить 41 аркуш, в той час, як разом із супровідним листом № 17/2/2-112371вих-20 від 30.11.2020 на 2 аркушах до Київського районного суду м. Одеси 14.01.2020 надійшли обвинувальний акт у КП №№ 0000277, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки загальним обсягом 43 аркуша.

Судом встановлено, що у системі електронного документообігу Офісу Генерального Прокурора України супровідний лист №17/2/2-29500-20 від 30.11.2020 на 3 аркушах міститься у відправленні № Ф3554 від 01.12.2020, конверт № 13/Ф3554 (скрін-шот екрану наданий прокурором). Водночас, до Київського районного суду м. Одеси надійшли документи у конверті з номером 17/2/2-29500-20, в нижньому правому куті якого зазначено «46» врозріз порядковому номеру відправлення «13» зазначеному у Реєстрі та«13/Ф3554» у системі електронного документообігу.

Всупереч п.2 розд. ІІІ Інструкції, на адресному боці відправлення № 17/2/2-29500-20 відсутній реквізит 6 підпис, ініціали та прізвище уповноваженої особи, яка надала відправленню статус.

Зазначене разом унеможливлює достеменне встановлення факту передачі 01.12.2020 Офісом Генерального Прокурора України до підрозділу фельд`єгерського зв`язку обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000277, конкретної точної дати складення Реєстру №ФФ3554.

Таким чином, суд вважає, що належними доказами не доведено факт надання до підрозділів фельд`єгерського зв`язку 01.12.2020 року в установленному порядку обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000277, відправлення № 17/2-29500-20 ()п.13 Реєстру № ФФ3554 з невизначеною датою).
Судом досліджено копію Опису № 726 від 30.11.2020 на 2 арк., надану прокурором на підтвердження доводів про отримання відправлення № 17/2/2-29500-20Київським районним судом 02.12.2020.

Розташування відбитків отворів на кожному аркуші свідчить про те, що вони є окремими один від одного. Арк.2 Опису рукописними літерами містить:

- під № 1: 23659 (у полі відправлення)Упр.Патр.Поліц ДПП (у полі відправник), Київський рай суд (у полі одержувач), 2 два пакети 01.12.2010, 12-15 О.В.Супрун. Пр. 2 два пакета 01.12.2020, 18-10 ОСОБА_16 Н;

- під № 3:17/2/2-29500-20(у полі відправлення) м.Київ(у полі відправник) Київський рай суд (у полі одержувач);

- Всього 3 три пакета 02.12.2020, 08-10. Прізвище та ініціали не можуть бути з`ясованим через низьку якість почерку автора;

- відмітку Київського районного суду м. Одеси про отримання двох пакетів 02.12.2020 о 09-54, підпис ОСОБА_15 .При цьому, відправлення під № 2 в Описі відсутнє.

Таким чином, надана копія Опису не надає можливості достеменно встановити які саме два із трьох зазначених у ньому пакетів отримав співробітник Київського районного суду м. Одеси.

Зазначене разом із наведеними вище висновками щодо Реєстру №ФФ3554 свідчить що копії Опису та Реєстру №ФФ3554, надані прокурором не можуть бути прийняті в якості належного та допустимого доказу щодо їх направлення.

Оскільки, відповідно до розд. ІХ Інструкції, саме Реєстр та Опис є супровідною документацією до відправлення (первинними доказами), не підлягає врахуванню інформація, наведена в листі ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09.12.2021 № 68/07-4237, який не може підміняти саму супровідну документацію та не містить конкретизації відправлення за порядковим номером 13 по Реєстру №ФФ3554.

Вищезазначене унеможливлює визнання долучених до заперечення на клопотання про закриття кримінального провадження копій Реєстру №ФФ3554 та Опису № 726 від 30.11.2020, листа ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 09.12.2021 № 68/07-4237 доказами належного виконання прокурором вимог ст. 219 КПК України в частині відправлення обвинувального акту до суду в межах строку досудового рослідування.

Водночас, інформація, яка міститься в автоматизованої системи документообігу суду Д-З, яка є в розпорядженні суду, свідчить про реєстрацію в канцелярії суду відповідно до штампу суду, супровідний лист №17/2/2-112371вих-20 від 30.11.2020 разом із обвинувальним актом, Реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками надійшов до суду 14.12.2020, отже поза межами строку досудового розслідування.

З вхідного штампу Київського районного суду міста Одеси вбачається, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом 14.12.2020 року, за вхідним номером 66047/20 від 14.12.2020 року було зареєстровано надходження до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 13.03.2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, оскільки, як встановлено вище, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинно бути закінчене 27.11.2020 року, тому перебігу строку досудового розслідування не відбулося.
14.12.2020 року, у день отримання обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000277 від 13.03.2020 року в Київському районному суді міста Одеси відбувся автоматизований розподіл судової справи між суддями. Головуючий суддею визначений ОСОБА_1 , про що зазначено у протоколі від 14.12.2020 року . (а.к.п. 1)
Посилання прокурора на те, що згідно опису №726 від 30.11.2020, який мається в Одеській обласній прокуратурі, про отримання 02.12.2020 Київським районним судом м. Одеси кореспонденції, не є обґрунтованим, оскільки у зазначеному описі, по-перше, не зазначено які документи отримано судом, відсутній на копії супровідного листа щодо направлення обвинувального акту до суду, відповідного штампу про отримання таких документів, та відсутній номер реєстрації вхідної кореспонденції.
Таким чином, враховуючи вищезазначене моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а саме: 14.12.2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, який сплив 27.11.2020 року. Інших належних доказів на скерування обвинувального акту до суду до 14.12.2020 стороною обвинувачення не надано.
Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування (Висновок Верховного Суду у справі № 344/6630/17 від 17 лютого 2021 року).
Верховний Суд у Постанові від 01 липня 2021 року у справі №752/3218/20 зробив висновок про те, що саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування.
Відповідно до позиції Верховного суду, викладеної в ухвала від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення, яке пов`язане КПК України зі зверненням до суду з обвинувальним актом (ст. 283 КПК України). Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), як це передбачено у ст. 219 КПК України, а не з внесенням відомостей до ЄРДР, внаслідок чого прокурор помилково ототожнює внесення відомостей про закінчення досудового розслідування до ЄРДР з його процесуальним закінченням шляхом звернення до суду з обвинувальним актом (постанова Верховного суду від 15 вересня 2021 року у справі №711/3111/19 фактичне направлення до суду акту є закінченням досудового розслідування).
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Злочин, передбачений частиною четвертою статті 368 КК України, не є тяжким чи особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи.
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, якою відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні, закритому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК судом першої інстанції, у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.
Отже, прокурор, незважаючи на складання обвинувального акта в межах строку досудового розслідування, не звернувся з обвинувальним актом до суду в межах строку досудового розслідування: строк досудового розслідування закінчився 27.11.2020 року, а судом отримано обвинувальний акт лише 14.12.2020 року.
Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, приймає рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Суд вважає залишити без розгляду як передчасно заявлене, клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту з майна, у зв`язку з тим, що на стадії підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості досліджувати докази по кримінальному провадженню, що необхідно для вирішення питання щодо скасування арешту майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 219,284,290,314,369-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині скасування арешту майна, залишити без розгляду як передчасно заявлене.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна та скасування арешту залишити без розгляду як передчасно заявлене.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000277 від 13.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 368 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1