н/п 1-кс/953/9049/21
"22" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
20.09.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 4 (чотири) бетонні плити розміром 1,5х6 метри, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, місцем зберігання визначити камеру схову Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Хакрів, вул. Алчевських, 49.
18.09.2021 року під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 18 було виявлено автомобіль МАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 в кузові якого було виявлено та вилучено 4 (чотири) бетонні плити, розміром 1,5х6 метри, які були поміщенні на територію Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області.
В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що: «У мене є знайомий ОСОБА_6 , якого я знаю років п`ять, який займається будівництвом. 17.09.2021 ОСОБА_6 попросив мене допомогти йому вивезти бетонні дорожні б/в плити на смітник, оскільки інший маніпулятор підняти плиту не зміг. Плату за цю послугу ми не обговорювали завчасно. 18.09.2021, приблизно о 10:00, приїхав за адресою, яку він мені назвав, а саме: АДРЕСА_1 , де я побачив стопку плит бетонних, які лежать на узбіччі дороги, при під`їзді до будинку АДРЕСА_1 . Навпроти я побачив ділянку дворової дороги, яка проходить повз вказаний будинок у розібраному стані без асфальтового покриття, лише гравій та пісок. ОСОБА_7 пояснив, що вказані плити потрібно вивезти до смітнику, який розташований в районі м. Дергачі (візуально я знаю місце, оскільки колись проїжджав повз це місце). Я погрузив за допомогою маніпулятора 4 плити з однієї стопки до кузова та поїхав у напрямку м. Дергачі. По дорозі, на вул. Ак. Проскури, 18 мене зупинили працівники патрульної поліції, які повідомили мені, що причиною зупинки є той факт, що я не ввімкнув сигнал повороту при повороті. Виписали мені штраф, та запитали документацію на перевезення вантажу. Документів у мене не було, тому вони викликали слідчо-оперативну групу.»
Крім цього було отримано пояснення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що займається капітальним ремонтом доріг і тротуарів і що попросив свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перевести бетонні плити з метою їх знищення на території міста Дергачі.
Право власності на вилучене майно гр. ОСОБА_6 , не підтвердив. Вищеописані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення(проступок), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 18.09.2021 огляду місця події, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилученев ході огляду місця події від 18.09.2021, а саме: 4 (чотири) бетонні плити розміром 1,5х6 метри, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Визначити місцем зберігання вказаного майна камеру схову Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Хакрів, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1