Справа № 346/600/19
Провадження № 1-кп/346/90/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия в режимі відеоконференції кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.01.2019 р. та кримінальному провадженні № 0000336 від 15.04.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулачківці, Снятинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неодноразово судимого, востаннє вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області 24.06.2020р. за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, покарання не відбув, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення при таких обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 05.01.2019 близько 00.00 год. перебуваючи по АДРЕСА_2 , зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_3 по місцю проживання потерпілої ОСОБА_6 , де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом зламу вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні.

Знаходячись у вказаному приміщенні та реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 таємно, повторно, викрав із кладовки літньої кухні шість банок ємністю 1,5л консервованої квасолі вартістю 55 (п`ятдесят п`ять ) грн. за одну банку, загальною вартістю 330 (триста тридцять) грн. та п`ять блоків сигарет «Марвел», вартістю 145 (сто сорок п`ять) грн. кожен, загальною вартістю 725 (сімсот двадцять п`ять) грн. В подальшому, знаходячись у вказаному приміщенні, обвинувачений ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел пройшов до кухонної кімнати, де із жіночого гаманця, який знаходився в шафі, викрав грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі ) грн. та 140 (сто сорок) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 05.01.2019 складає 3851,63 (три тисячі вісімсот п`ятдесят одна гривня шістдесят три копійки) грн.

Після чого обвинувачений ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденими грошовими коштами та майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7906 (сім тисяч дев`ятсот шість) гривень 63 копійки.

Крім того 14.04.2020 близько 23.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 , зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_4 по місцю проживання потерпілої ОСОБА_7 , де, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, незаконно проник до приміщення літньої кухні.

Знаходячись у вказаному приміщенні та реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, таємно викрав із холодильника 12 (дванадцять) банок ємністю по 0,5л кожна м`ясної свинної консервації (тушонки) домашнього виробництва вартістю 80 (вісімдесять) гривень за одну банку загальною вартістю 960 ( дев`ятсот шістедсять) гривень; 1 (одну) банку ємністю 0,5л. консервованої квасолі домашнього виробництва вартістю 25 (двадцять п`ять ) гривень; 1 (одну) банку ємністю 0,5л консервованого свинного паштету домашнього виробництва вартістю 55 ( п`ятдесять п`ять) гривень та 1 (одну) банку ємністю 1л. консервованого свинного сала домашнього виробництва вартістю 65 ( шістдесять п`ять) гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1105 (одна тисяча сто п`ять) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, щиро розкаявся, та підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, вказаних в обвинувальних актах. Так обвинувачений суду пояснив, що був неодноразово судимим, і дійсно 05.01.2019 року близько 00 год. 00 хв., по АДРЕСА_2 , зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_3 по місцю проживання потерпілої ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом зламу вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, де таємно, повторно, викрав із кладовки літньої кухні шість банок ємністю 1,5л консервованої квасолі та п`ять блоків сигарет «Марвел». Після чого знаходячись у вказаному приміщенні, пройшов до кухонної кімнати, де із жіночого гаманця, який знаходився в шафі, викрав грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі ) грн. та 140 (сто сорок) доларів США . Після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденими грошовими коштами та майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того 14.04.2020 близько 23.00 год., він обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 , зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_4 по місцю проживання потерпілої ОСОБА_7 , де, діючи умисно, з метою крадіжки, повторно, пошкодив знайденою арматурою замок вхідних дверей і незаконно проник до приміщення літньої кухні, де вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, викрав із холодильника 12 (дванадцять) банок ємністю по 0,5л кожна м`ясної свинної консервації (тушонки) домашнього виробництва, 1 (одну) банку ємністю 0,5л. консервованої квасолі домашнього виробництва; 1 (одну) банку ємністю 0,5л консервованого свинного паштету домашнього виробництва та 1 (одну) банку ємністю 1л. консервованого свинного сала домашнього виробництва, котрих склав у сумку (рюкзак), яку приніс з собою. Після чого, місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, претензій до обвинуваченого немають, просять обвинуваченого ОСОБА_5 покарати на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються зізнання та щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, позитивна характеристика з місця проживання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, що потерпілі на суворому покаранні не настоюють.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено .

Крім того вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що останній не працює, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах КНП "Коломийської ЦРЛ" КРР, не перебуває.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.
Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчинених ним кримінальних правопорушень, його спосіб життя, думку прокурора, потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обрання міри покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Встановлено, що 24.06.2020р. вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області обвинуваченого ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.
Як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, що кваліфіковані у даній справі за ч. 3 ст. 185 КК України- 05.01. 2019 р. та 14.04.2020 р., тобто до ухвалення вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області 24.06.2020р.

З огляду на положення ч. 4 ст.70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, з наступними змінами, «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , були вчинені до ухвалення вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області, то дана обставина вимагає при призначенні покарання застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в справі складають 2288,00 грн. за проведення трасологічної експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-369, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2020р., більш суворим покаранням за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Зарахувати в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте частково за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2020р., за правилами, передбаченими статтею 72 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14 серпня 2020 року.
Речові докази: 12 (дванадцять) скляних банок ємністю по 0,5л кожна із м`ясною консервацією, 1 (одну) склянну банку ємністю 0,5л. із консервованою квасолею, 1 (одну) склянну банку ємністю 1л. консервованого свинного сала повернути законному володільцю ОСОБА_7 ; пару чоловічого взуття, вилученого 12.01.2019 року під час обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 повернути законному володільцю ОСОБА_4 ; три сліди підошви взуття, слід фактури матеріалу, рюкзак - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави - 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень витрат за проведення трасологічної експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1