ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/715/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/641/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.82 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, який на участі не наполягав, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 07 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 01 07 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаного вище клопотання вказує на те, що матеріали особової справи засудженого містять сумнівні відомості та недостатньо підстав, щоб дійти твердого переконання та висновку про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення (а. с. 59-63).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до засудженого вимоги ст.82 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Засуджений будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги без нього до суду не надавав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Згідно до положень частин 1, 3 статті 82 Кримінального кодексу України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року визначено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 13 09 2010 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Початком строку покарання є 29 грудня 2009 року, кінець 22 січня 2022 року.

З 27.07.2018 засуджений відбуває покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№109)», куди він прибув з державної установи «Диканська виправна колонія (№12)», де ОСОБА_7 позитивно характеризується установою виконання покарань та має позитивну психологічну характеристику.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 за час відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі отримав 6 стягнень, з яких 2 - у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора без виведення на роботу.

Суд також враховує, що засуджений за час відбування покарання має 17 заохочень, але дані обставини не можуть беззаперечно свідчити про його перевиховання, оскільки суд враховує поведінку засудженого за весь період його відбування ним покарання. Зокрема, суд враховує відсутність заохочень в період з 29 12 2009 рік по 05 01 2014 рік.

Досліджуючи матеріали справи можна зробити висновок, що ОСОБА_7 до праці залучався зі значними інтервалами, а за таких обставин немає підстав вважати, що засуджений покращує кількісні показники виконуваної роботи та прагне спокутувати свою провину сумлінним ставленням до праці.

За період відбування покарання ОСОБА_7 мав суперечливі характеристики, характеризувався негативно, посередньо та позитивно.

Так, в період часу з 20 01 2010 року по 10 01 2011 року характеризувався посередньо, з 10 01 2011 року по 01 06 12 року - негативно, з 01 06 12 року по 14 08 2012 року посередньо, з 14 08 2012 року по 17 06 2014 року негативно, з 17 06 2014 року по 04 07 2014 року посередньо, з 07 07 2014 року по 12 09 2014 року негативно, з 12 09 2014 року по 03 04 2015 року посередньо, з 06 04 2015 року по 14 01 2020 року позитивно.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

З 05 08 2020 року відбуває покарання в державній установі «Машівська виправна колонія (№9)».

Отже, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції повністю оцінив дані про особу ОСОБА_7 та вмотивовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності та врахував, що останній не підтверджує факт становлення на шлях виправлення.

Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає прийняті судом в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 01 07 2020 року не підлягають задоволенню. Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, через що, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст. ст.7, 117, 392, 370, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.82 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 01 07 2020 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3