Єдиний унікальний номер: 448/1188/20
Провадження № 1-кп/448/75/21
У Х В А Л А
судового засідання
(повний текст)

27.10.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, востаннє судимого Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3
та його захисник-адвокат ОСОБА_5
в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказане об`єднане кримінальне провадження.

27.10.2021 року через канцелярію суду прокурорка ОСОБА_4 , звернулась до суду із клопотаннями про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу тримання під вартою та про звернення застави в дохід держави, що була внесена на досудовому слідстві за обвинуваченого.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою зазначила, що оцінюючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 та вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263 КК України, вважає, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: - ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи про факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років позбавлення волі, у зв`язку з чим останній зможе змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон; - ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, - свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким ОСОБА_3 , збував зброю та вибухові речовини; - ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 , намагатиметься перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, щоб уникнути покарання.

Також стверджувала, що по даному кримінальному провадженні неодноразово призначались судові засідання, однак обвинувачений ОСОБА_3 до суду не з`являвся та не повідомляв про причини своєї неявки. У зв`язку з чим, ухвалою Мостиського районного суду від 29.09.2021 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та надано дозвіл на затримання такого.

В обґрунтування клопотання про звернення застави в дохід держави вказувала, що ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 10.07.2020 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 105100 грн., котру 14.07.2020 було внесено за ОСОБА_3 , та такого звільнено із Львівської установи виконання покарань.

Покликалась на те, що як було зазначено вище по кримінальному провадженні неодноразово призначались судові засідання, однак обвинувачений ОСОБА_3 до суду не з`являвся та не повідомляв про причини своєї неявки. Окрім цього, ухвалою суду прийнято рішення про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання, однак привід не виконано та обвинуваченого не доставлено в судове засідання. Із рапорту органу Національної поліції від 29.09.2021 відомо, що обвинувачений відсутній за місцем проживання, місцезнаходження його невідоме. Ухвалою Мостиського районного суду від 29.09.2021 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , та надано дозвіл на затримання такого.

З огляду на наведені нею вище обставини, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , а також неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, просила суд постановити рішення, яким звернути в дохід держави, заставу у розмірі 105100 гривень, внесену за обвинуваченого ОСОБА_10 , на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 10.07.2020 року та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України, а також застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурорка ОСОБА_4 , клопотання підтримала та просила такі задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань сторони обвинувачення в повному обсязі. Зазначав, що відсутні законні підстави щодо зміни запобіжного заходу щодо його підзахисного та звернення застави, що була внесена за його підзахисного ОСОБА_3 в дохід держави.

Обвинувачений ОСОБА_3 , підтримав позицію свого захисника, просив у задоволенні клопотань відмовити, оскільки вважає, що такі є необґрунтовані та належними та допустимими доказами не підтверджені.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В силу ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Щодо клопотання про звернення застави в дохід держави.
Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України, правова природа такого запобіжного заходу як застава, полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

10.07.2020р. ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.

Вказаною ухвалою визначено розмір застави ОСОБА_3 - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105100 грн. та покладено на нього такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_11 або іншого слідчого групи слідчих чи того, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із с.Бортятин Яворівського району Львівської області без дозволу старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

- повідомляти старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 або іншого слідчого групи слідчих чи того, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000415;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначено до 05.09.2020 року.

Встановлено, що відповідний розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді, було внесено 14.07.2020р., а тому ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обов`язки, що були покладені ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова на ОСОБА_3 , 05.09.2020 року припинилися, про що вище було зазначено.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.203 КПК).

Системний аналіз наведених вище норм КПК України дає суду підстави дійти висновку про те, що запобіжний захід у вигляді застави не має визначеного строку дії та залишається чинним до його скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, тоді як обов`язки, покладені слідчим суддею чи судом є строковими і мають обмежену дію у часі.

Як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду клопотання, строк дії зазначеної вище ухвали суду закінчився.

Також закінчився строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які відповідно до ч.5 ст.194 КПК України та в порядку ст.199 цього Кодексу, не продовжувались.

Покликання прокурорки ОСОБА_4 про те, що внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у розмірі 105100 грн. слід звернути в дохід держави, оскільки останній порушив покладені на нього судом обов`язки, що в подальшому призвело до того, що суд оголосив такого в розшук, то з даного приводу слід зазначити те, що як було зазначено вище, обов`язки, що були покладені на обвинуваченого припинили свою дію, зокрема, припинили дію 05.09.2020 року (такі існували на досудовому слідстві), а в свою чергу у підготовчих судових засіданнях жодного клопотання (клопотань) щодо обрання (застосування) відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, з метою виконання запобіжного заходу застави, стороною обвинувачення подано не було, а тому, на переконання суду, відсутні законні підстави про звернення в дохід держави застави, що була внесена за обвинуваченого ОСОБА_3 .

Щодо клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою.
Згідно ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

За змістом ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Як вже було судом зазначено, 10.07.2020р. ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою. Вказаною ухвалою визначено розмір застави ОСОБА_3 - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105100 грн. та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Слід зазначити те, що відповідний розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді, було внесено 14.07.2020р., а тому ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Законодавцем визначено, що запобіжний захід може бути змінено, якщо:

- його обрано необґрунтовано чи незаконно, але є підстави для обрання іншого заходу;

- суттєво змінилися обставини, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу (наприклад, змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого). При чому, такі обставини можуть виникнути як після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, так і могли існувати під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зміна запобіжного заходу здійснюється за результатами розгляду клопотання, з яким до суду можуть звернутися…. обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід.

Дане клопотання має бути розглянуте судом протягом 3 днів з моменту його одержання. Суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, або відмовити у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Крім наведеного КПК України визначено умови застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: 1) якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України та буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі явки до суду і позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого повинен бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У статті 29 Конституції України зазначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Приймаючи рішення про можливість обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу - тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Прецеденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді / справа Stogmuller проти Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller проти Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення / справа Matznetter проти Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок / справа Letellier проти France/.

Тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи / справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.

Ризик того, що обвинувачений може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, суд вважає частково обґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 , усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може ухилятись від явки до суду. При цьому, суд також приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальні зв`язки, спосіб життя, тощо.

Також суд приймає до уваги суспільний інтерес злочину, однак сама обставина притягнення до кримінальної відповідальності не може бути достатньою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, в даному випадку обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою.

Щодо інших ризиків, що були наведені прокуроркою ОСОБА_4 , зокрема ризики, що передбачені п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, то такі належними та допустимими доказами стороною обвинувачення в судовому засіданні, не підтверджені.

Підсумовуючи вищенаведене, а також проаналізувавши норми КПК України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які учасники кримінального провадження посилалися, суд дійшов висновку про необхідність залишення клопотань, поданих стороною обвинувачення без задоволення, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурорки ОСОБА_4 , про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню від судового рішення. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали суду проголошено учасникам справи об 17.25 год. 01.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_1