Справа № 452/1415/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/45/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самбора Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої за ч.1 ст. 115 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

ВирокомСамбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджена за ч.1 ст. 115 КК України на сім років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017), зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 лютого 2019 року по 05 квітня 2019 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.02.2019 р. а саме на: шматок коврового покриття з наявними на ньому слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору із дверей та підлоги (плитки) ванної кімнати, шматок тканини чорно-синього кольору, два кухонних ножі - скасовано.

Арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.02.2019 р. а саме на: светр шерстяний полоси оранжевих, червоних та синіх кольорів, чорні штани, пару жіночих чобітків чорного кольору, трикотажну футболку чорного кольору, светр шерстяний чорного кольору, светр шерстяний білого кольору із вставками чорного кольору, штани чорного кольору із білими тонкими полосами вздовж обох штанин, пару чоловічих черевиків чорного кольору - скасовано.

Вирішено питання речових доказів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку суду в законну силу залишено раніше обраний - домашній арешт.

ОСОБА_6 визнана винною у тому, що 07 лютого 2019 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із своїм співмешканцем ОСОБА_9 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння йому смерті, зайшла в приміщення ванної кімнати та умисно нанесла дев`ять ударів ножем в область спини ОСОБА_9 , спричинивши йому, згідно висновку судово-медичної експертизи №20/19 від 12.03.2019 р., два проникаючі колото - різані ушкодження задньої поверхні грудної клітки справа по лопатковій лінії з ушкодженням правої легені та два проникаючі колото різані ушкодження бокової поверхні грудної клітки справа, що призвело до гострої внутрішньої крововтрати та обезкровлення організму, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого, а також спричинила п`ять непроникаючих колото різаних ушкоджень правої половини грудної клітки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та садно лінійної форми на тильній поверхні правої кисті в ділянці основного суглобу другого пальця, садно дугоподібної форми в ділянці першого пальця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 03 год. 50 хв. ОСОБА_9 від отриманих травм помер в приміщенні реанімаційного відділення КЗ Симбірської ЦРЛ.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції або перекваліфікувати її дії на ч. 1 ст. 119 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок підлягає скасуванню з причин невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Судом не доведено її вини у скоєнні злочину та не дотримано принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобель проти України».

В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що за 30 хв. до події ОСОБА_9 відштовхнув її, після чого вона пішла за ножем, оскільки мала образу на нього. Вину у вчиненому ОСОБА_6 в суді першої та апеляційної інстанції визнала повністю та щиро розкаялась у скоєному.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченої та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, що висловився про законність та обґрунтованість вироку суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КПК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації її дій є вірним.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 доводиться наступними належними та допустимими доказами, які були предметом дослідження суду першої інстанції:

-показаннями допитаних в суді першої інстанції свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є медиками та виїзджали на виклик на місце події;

-показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , дітей обвинуваченої ОСОБА_6 , які розповідали про неприязні стосунки між їх мамою та ОСОБА_9 , що був її співмешканцем;

-даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 07.02.2019 року із фото таблицею до нього (а.кр.пр.33-45);

-даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 08.02.2019 року (а.кр.пр.48-49);

-даними, що містяться у довідці Самбірської ЦРЛ про те, що ОСОБА_9 з 07.02.2019 р. по 08.02.2019 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділі Самбірської ЦРЛ з приводу ножового поранення грудної клітки і о 03 год. 50 хв. хворий помер (а.кр.пр. 51);

-даними, що містяться у протоколі огляду трупа ОСОБА_9 від 08.02.2019 р. із фото таблицею, яким зафіксовані та підтверджені вигляд і розмір тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_9 (а.кр.пр.52-59);

Окрім того, вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується

-даними, що містяться у висновку експерта № 20/19 від 12.03.2019 року,;

-даними, що містяться у висновку експерта №30/2019-мк від 27.02.2019 р., (а.кр.пр.71-71); висновку експерта №38/2019-мк від 29.03.2019, (а.кр.пр.81-89); висновку експерта №288/2019-ім від 19.03.2019 (а.кр.пр.93-98); висновку експерта №287/2019-ім від 04.04.2019 (а.кр.пр.101-105); висновку експерта №54/2019ц від 19.03.2019 року, (а.кр.пр.116-119);

Згідно даних, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2019 року (а.кр.пр.129-135) та протоколах проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2019 року , свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в присутності понятих показали, за яких обставин їх матір ОСОБА_6 вчинила 07 лютого 2019 року умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 , який був її співмешканцем (а.кр.пр.137-141, а.кр.пр.142-146);

-даними, що містяться у постанові від 18.04.2019 року та протоколі огляду речових доказів від 18.04.2019 р., які були предметом дослідження судом першої інстанції (а.кр.пр.147-154).

-даними, що містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №44, складеним 07.02.2019 р. о 21 год. 50 хв. лікарем КНП Самбірської міської ради та Самбірської районної ради Самбірської ЦРЛ ОСОБА_14 , яким підтверджується перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння 3,2% (проміле) (а.кр.пр.127).

Як видно з висновку експерта №39 від 29.03.2019 р. (стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрично-наркологічна експертиза), в період інкримінованих їй дій, ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 119 КК україни, як вона вказує про те в своїй апеляційній скарзі.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_6 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Окрім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, встановлено, що ОСОБА_6 є інвалідом 1-ї групи з дитинства, потребує ендопротезування ключових суглобів, в зв`язку з чим у неї порушення ходи, посередньо характеризується по місцю проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , суд першої інстанції вірно дійшов висновку про необхідність застосування до обвинуваченої мінімальної міри покарання, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_6 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому підстав для пом`якшення, призначеного судом першої інстанції, покарання колегія суддів не вбачає.

Апелянтом та її захисником не наведено суду переконливих доказів для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 119 КК України чи направлення справи на новий розгляд у суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну судового рішення, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілих слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4