15.09.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/126/21
Провадження № 1-в/533/25/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У С Т А Н О В И В :

09 серпня 2021 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 03.02.2021.
Клопотання обґрунтоване тим, що перебуваючи на обліку уповноваженого органу з питань пробації засуджений ОСОБА_5 характеризувався негативно. Заходи, заплановані для зниження криміногенних потреб згідно індивідуального плану роботи із засудженим не виконав, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення залишився незмінними. У період відбування покарання з випробуванням засуджений неодноразово притягувався до адміністратвиної відповідальності, а саме: 15.02.2021 ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді попередження, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді 170 грн штрафу, ч. 3 ст. 109 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді попередження, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді попередження. 02.06.2021 засуджений не з`явився для реєстрації до Кременчуцького РС № 2 без поважних причин, виправдних документів не надав.
15.06.2021 йому було винесене попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та попереджено, що в разі повторних порушень порядку та умов відбування покарання матеріали стосовно нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення його для відбування реальної міри покарання. Однак засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення після винесеного письмового попередження і в порушення вимог частини 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 04.08.2021, про причини неявки не повідомив. 09.08.2021 засудженому було винесено повторне письмове попередження та повідомлено, що матеріали стосовно нього будуть направлення до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Вищевикладене свідчить, на думку органу пробації, що засуджений ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області підтримала клопотання з мотивів, викладених в ньому та просила його задовольнити. Крім того, додатково надала листок реєстрації засудженого, згідно якого останній не з`явився на реєстрацію 18.08.2021, а також письмові пояснення ОСОБА_6 від 19.08.2021 щодо причин неприбуття на реєстрацію 18.08.2021, та попередження від цієї ж дати про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання органу пробації задовольнити .
У судовому засіданні засуджений пояснив, що не пам`ятає причин неприбуття на реєстрацію, зобов`язувався у подальшому не порушувати обов`язків, покладених на нього рішенням суду, і має намір виправитись, повідомив, що працевлаштувався до місцевого фермера, просив суд не скасовувати іспитовий строк.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, встановив таке.
Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вчинення засудженим під час іспитового строку нового кримінального правопорушення судом не встановлено.
Засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, що підтверджується відповідною підпискою засудженого від 15.03.2021 (а.о.с. 14).
Постановою органу пробації від 15 березня 2021 року (а.о.с. 17) засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію.
02 червня 2021 року та 04 серпня 2021 року засуджений не з`явився на реєстрацію, що підтверджується листком реєстрації (а.о.с. 18) та не заперечується засудженим. Крім того, засуджений не з`явився на реєстрацію 18.08.2021, але з`явився на наступний день 19.08.2021 та надав пояснення, згідно яких він не міг з`явитися у визначений йому день на реєстрацію, оскільки доглядав за братом.
Відповідно до листа Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області від 17.03.2021 № 979/115/110/05-2021 (а.о.с. 28, 44) громадянин ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності 15 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 175-1 (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), ч. 3 ст. 109 (викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів), ч. 1 ст. 178 (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях), ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (перебування у громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту).
15.06.2021, 09.08.2021 та 19.08.2021 органом пробації ОСОБА_5 було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 50, 69, а.с. 21).
Отже, у клопотанні засудженому в якості підстав для скасування звільнення від відбування покарання ставиться у провину допущення двох неявок на реєстрацію та вчинення чотирьох адміністративних правопорушень. Крім того, після подання клопотання до суду засуджений утретє не з`явився нареєстрацію до органу пробації.

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

А згідно із частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень частини другої статті 78 КК України, статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та статті 537 КПК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України.
В свою чергу, виходячи із змісту статті 166 КВК України підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В такому випадку суд ураховує, що звертаючись до суду з клопотанням про скасування іспитового строку, орган пробації повинен довести, що засуджений без поважних причин не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, і що саме неявка останнього для реєстрації та вчинення адміністративних правопорушень свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а не покладати на засудженого доведення зворотного.

У ситуації, що розглядається, засуджений допустив три неявки. У письмових поясненнях органу пробації повідомляв власну версію причин неприбуття на реєстрацію, які органом пробації не перевірялися.

Окрім того, щодо неявки на реєстрацію 18.08.2021, то суд уважає, що явка засудженого на реєстрацію на наступний день (19.08.2021), тобто із затримкою у один день, не є настільки істотним порушенням обов`язків особою, що має потягти скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оцінюючи характер правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення суд звертає увагу, що усі правопорушення були вчиненні у один день (15.02.2021) та у той самий час (00:00:00), що підтверджується копіями роздруківок «Админпрактика», наданих органом поліції на запит органу пробації (а.о.с. 45-48).
У відповідності до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Між тим, органом поліції розглянуто адміністративні матеріали відносно засудженого не у відповідності до процедури, визначеної ст. 36 КУпАП, а стягнення накладено за кожне з правопорушень окремо.
За кожне з адміністравтиних правопорушень, окрім одного, працівниками органу поліції було застосовано до засудженого стягнення у виді попередження, що, на переконання суду, свідчить про малозначність таких порушень.
У даних правовідносинах суд враховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому при вирішені питання про можливість скасування іспитового строку судом беруться до уваги індивідуальні особливості засудженого, поведінка в даному конкретному випадку, те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності самого скасування іспитового строку діям вчиненим засудженим, де категорія справедливості передбачає, що таке скасування іспитового строку повинно бути домірним поведінці засудженого, яка в даному випадку за своїм характером не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме справедливе застосування норм права це передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачені законом підстави для скасування іспитового строку та правові наслідки його скасування відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу для скасування іспитового строку.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням принципу верховенства права, що вимагає втілення у правозастосовну діяльність принципів справедливості та пропорційності, у задоволенні подання необхідно відмовити.

При цьому, обираючи такий підхід, суд звертає увагу, що в такому випадку суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, статтями 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Копію ухвали направити до Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, прокурору та засудженому для відома та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1