Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3277/21
Провадження №: 1-кп/332/273/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000291 від 23.07.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя. громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . та який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
22 липня 2021 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись у сквері поблизу вулиці Павлокічкаській в місті Запоріжжя, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого на землі - полімерний згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-21/8830-НЗПРАП від 04.08.2021 наданий порошок білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1- он), маса якого складає 0,3888 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_5 у подальшому незаконно зберігав при собі, без мети збуту, для власного вживання, до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 23 липня 2021 року о 02 годині 05 хвилині за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Скворцова. на автомобільній дорозі, біля повороту до села Богатирівка Запорізької області.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту .

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя та ОСОБА_5 від 08.07.2020 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні .

Згідно угоди, сторони узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України у вигляді одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 . В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просять цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, крім того вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту .
Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаялася у вчиненому, визнав свою провину. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп*яніння .

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований .

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судово хімічної експертизи № СЕ-19/108-21/8830-НЗПРАП від 04.08.2021 не підтверджені , ніяких доказів, щодо цих судових витрат не надано.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 16.08.2021 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 від 23.07.2021

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 309 ч.1 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання , якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки періодично з*являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого-блакитного кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП Запорізькій області - знищіти.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1