КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5991/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просив прийняти її до розгляду, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року скасувати, внаслідок чого у задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити в повному обсязі, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 22.11.2021 року постановлена з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства, що тягне за собою її повне скасування.

Захисник стверджує, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК Україниє необґрунтованим та таким, що порушує основоположні права та свободи людини. Зокрема, з повідомлення про підозру не вбачається факт того, що підозрюваний усвідомлював факт існування злочинної організації, а викладені в повідомленні про підозру обставини прямо не підтверджуються документальними доказами.

Крім того, здійснення досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000289 від 07.12.2020 року слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України є незаконним та таким, що порушує загальні норми КПК України, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України не належать до підслідності Служби безпеки України. Таким чином, слідчі Головного слідчого управління Служби безпеки України не мали жодних повноважень на затримання ОСОБА_7 , повідомлення йому про підозру та звернення з клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу та його продовження. Такі дії є незаконним та призвели до порушення прав підозрюваного.

Захисник зазначає і про порушення зі сторони органу, що здійснює нагляд за додержанням законності у кримінальному провадженні, що виявилося у включенні заступником керівника прокуратури себе в групу прокурорів у кримінальному провадженні, що, на думку апелянта, є порушенням принципу змагальності сторін та унеможливлює здійснення останнім об`єктивного процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

Крім того, жодного доказу на підтвердження існування ризиків щодо ОСОБА_7 сторона обвинувачення не надала, а усі перераховані органом досудового розслідування ризики ґрунтуються на припущеннях. Зокрема, обґрунтування слідчим ризику переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом посилання виключно на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень свідчить про відсутність реальних ризиків. ОСОБА_7 не має наміру і не здійснював будь-яких дій, направлених на переховування від слідства та суду.

Щодо ризику знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, захисник зазначає, що факт проведення досудового розслідування кримінального провадження не може свідчити про наявність обґрунтованих підстав знищення, приховування або спотворення речових доказів.

Матеріали кримінального провадження, як зазначає захисник, не містять жодного доказу спроб ОСОБА_7 впливати на інших учасників кримінального провадження. На теперішній час відсутні докази чи відомості щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_7 конкретних дій, направлених на продовження злочину, в якому він підозрюється.

Захисник зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було взято до уваги відсутність в матеріалах клопотання вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, наявності у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , постійного місця роботи, відсутність судимостей та наявності стійких соціальних зв`язків: підозрюваний є одруженим та має на утриманні двох дітей.

За два місяці з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, кількість доказів на підтвердження обґрунтування інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень не змінилася, не підтвердженим залишається і існування зазначених слідчим ризиків, з підозрюваним не проведено жодних слідчих (розшукових) дій. З урахуванням вказаного, застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із покладенням на останнього обов`язку носити електронний браслет зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000289, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_10 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Харкова, у невстановлений час, але не пізніше 2018 року, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливим мотивом, переслідуючи прямий злочинний умисел, прийняв рішення щодо створення на території України злочинної організації, до складу якої повинні увійти учасники та організовуватися під його керівництвом для реалізації спільних планів злочинних дій, направлених на здійснення систематичної злочинної діяльності, спрямованої на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів стосовно осіб-підприємців, які надають ритуальні послуги на території м. Харкова і Харківської області, з розподіленням функцій, які виконують кожен з учасників угрупування для виконання цілей таких планів, які відомі учасникам злочинної організації, з метою отримання матеріальних цінностей та грошових коштів, які планувалось використати для особистого збагачення як злочинної організації в цілому, так і кожного з її учасників особисто, а також з метою забезпечення функціонування самої злочинної організації.
Враховуючи, що для здійснення вказаної злочинної діяльності необхідна значна кількість людей, розуміючи, що реалізація вказаного злочинного плану пов`язана з виконанням протягом тривалого часу великого обсягу узгоджених між собою дій на території м. Харкова і Харківської області, з метою підшукання співучасників, ОСОБА_11 прийняв рішення щодо включення до складу зазначеної злочинної організації проживаючих на території м. Харкова і Харківської області раніше відомих йому осіб, які за своїми моральними та вольовими якостями схильні до вчинення злочинів корисливої та насильницької спрямованості, володіли відповідними навичками та знаннями, знайомствами в кримінальних та правоохоронних колах на території України, мали відповідний авторитет, завдяки якому могли зорганізувати навколо себе інших осіб, яких у подальшому можливо було залучити як активних учасників до складу злочинної організації та забезпечити за ними контроль щодо беззаперечного виконання спільно розроблених планів злочинних дій, відповідно до розподілених ролей та обов`язків.
Так, реалізуючи прямий злочинний умисел на створення злочинної організації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Харкова, у невстановлений спосіб та у невстановлений час, але не пізніше 2018 року, з метою створення злочинної організації ОСОБА_11 , з числа особисто знайомих йому осіб, відносно яких мав впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання його вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, запропонував увійти до складу створюваної ним злочинної організації в ролі співорганзітора громадянину України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому повідомив про свої злочинні наміри щодо створення злочинної організації, діяльність якої мала за своїми наслідками забезпечити йому та іншим учасникам вказаного утворення незаконне збагачення за рахунок грошових коштів та іншого майна громадян, які надають ритуальні послуги на території м. Харкова і Харківської області внаслідок вчинення відносно них тяжких та особливо тяжких злочинів, на що ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, погодився та таким чином увійшов до складу злочинної організації.
Після входження ОСОБА_12 до складу злочинної організації між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розподілено ролі у ієрархії зазначеного організованого злочинного утворення та обов`язки щодо підготовки та вчинення злочинів, вчинюваних злочинною організацією.
В подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, у невстановлений час, проте не пізніше 2018 року, з метою виконання покладених на них обов`язків, відповідно до розробленого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 плану, останні з метою формування наступної ланки злочинної організації - так званого силового блоку, з числа особисто знайомих їм осіб, відносно яких вони мали впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання їх вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, запропонували увійти до складу злочинної організації раніше відомим їм особам - ОСОБА_13 у, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та іншим невстановленим наданий час досудовим розслідуванням особам, з якими вступили у злочинну змову, схиливши останніх на спільне вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів стосовно громадян, які надають ритуальні послуги на території м. Харкова і Харківської області.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на теперішній час особи, у невстановлений час, проте не пізніше 2018 року, погодились та таким чином увійшли до складу злочинної організації, сформувавши наступну ланку в ієрархії у вигляді організованої групи у складі злочинної організації.
Згідно розробленого злочинного плану щодо формування стійкої ієрархії злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відвели ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншим невстановленим на теперішній час особам роль виконавців у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів та поклали на них обов`язки у висуванні вимог щодо передачі па користь членів злочинної організації чужого майна - грошових коштів, висуненні погроз застосування насильства над потерпілими, незаконному отриманні грошових коштів від потерпілих, передачі отриманих незаконним шляхом коштів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перешкоджанні у здійсненні законної господарської діяльності потерпілими, здійснення контролю за об`ємами виконаної потерпілими роботи.
Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на виконання розробленого злочинного плану, з метою прикриття протиправної діяльності створеної злочинної організації та уникнення кримінальної відповідальності за вчинювані злочинною організацією злочини, враховуючи наявність у ОСОБА_15 корумпованих зв`язків серед представників правоохоронних органів, поклали на останнього обов`язок проведення, в разі виникнення необхідності, переговорів з представниками правоохоронних органів з метою усунення за грошову винагороду перешкод у спільній протиправній діяльності.
Таким чином, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та у невстановлений час, проте не пізніше 2018 року, реалізуючи спільний злочинний план щодо створення злочинної організації, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сформовано стійку структуру злочинної організації, яка представляла собою, трирівневу структуру, з чітко визначеною ієрархією наступного вигляду: перша ланка - ОСОБА_11 організатор та керівник злочинної організації, якому безпосередньо були підпорядковані активні учасники злочинної організації; друга ланка - ОСОБА_12 співорганізатор злочинної організації, якому безпосередньо підпорядковувалися активні учасники злочинної організації; третя ланка - основний склад активних безпосередніх виконавців злочинів, до якого увійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на теперішній час особи, які мали забезпечити доведення до підприємців, що здійснюють діяльність у сфері ритуальних послуг па території м. Харкова і Харківської області, незаконних вимог щодо умов роботи (обмежень по території діяльності та обсягах можливих замовлень), сум грошових коштів, які мали бути передані злочинній організації, а також висунення погроз, застосування фізичного та психічного насильства до підприємців при відмові від виконання встановлених протиправних вимог.
Кожен учасник злочинної організації усвідомлював характер своїх протиправних дій та дій інших членів злочинного угрупування, цілі які ставилися керівником злочинної організації, мету створення та існування такого організованого злочинного утворення, бажав досягнення єдиного умислу та сприяв настанню бажаного злочинного результату.
Відтак, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у невстановлений слідством період, але не пізніше 2018 року, створили злочинну організацію, до складу якої увійшли ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші невстановлені на даний час слідством особи.
При цьому, активні учасники злочинної організації - ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені на теперішній час особи, перебуваючи у невстановлепому досудовим розслідуванням місці на території м. Харкова, у невстановлений час, у період часу з 2018 року до серпня 2021 року, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливим мотивом, переслідуючи прямий злочинний умисел, взяли активну участь у діяльності злочинної організації: підкорялися вказівкам керівника та організатора злочинної організації, встановленим правилам поведінки та дисципліні; виконували вказівки керівника та організатора злочинної організації щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема, щодо висунення вимог підприємцям, що надають послуги у ритуальній сфері, про передачу на користь членів злочинної організації чужого майна - грошових коштів; висунення погроз застосування насильства над потерпілими; незаконного отримання грошових коштів від потерпілих; передачі отриманих незаконним шляхом коштів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; перешкоджання у здійсненні законної господарської діяльності потерпілими; здійснення контролю за об`ємами виконаної потерпілими роботи; систематично брали участь в обговоренні планів вчинення злочинів - отриманні грошових коштів з підприємців, які надають послуги у сфері ритуальних послуг на території м. Харкова і Харківської області та протидії законній господарській діяльності; вживали заходи до приховування слідів вчинених правопорушень та не притягнення до відповідальності осіб, які їх вчинили; вживали заходи до прикриття кримінально протиправної діяльності злочинної організації.
Так, слідчим у клопотанні зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 2020 року члени вказаної злочинної організації та інші невстановлені особи, діючи з корисливих мотивів, на виконання розробленого злочинного плану, з метою усунення з ринку надання ритуальних послуг на території м. Харкова фізичної особи-підприємця ОСОБА_18 , який відмовляється сплачувати злочинній організації незаконні щомісячні платежі, отримані від його законної підприємницької діяльності, вирішили протидіяти законній господарській діяльності останнього.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше червня 2018 року, невстановлені учасники вказаної злочинної організації, діючи з корисливих мотивів, на виконання розробленого злочинною організацією плану злочинних дій, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення провели на території м. Харків зустріч зі співробітником ФОН «Немиткіна A.B.» ОСОБА_19 , якому під погрозами застосування насильства та пошкодження належного йому майна висунули вимогу сплачувати щомісячну плату у розмірі 1 000 гривень від кожного оформленого ним замовлення у ритуальній сфері. ОСОБА_20 , сприймаючи вказані погрози реально, погодився на вказану вимогу.
В подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, невстановлений на даний час учасник злочинної організації в період часу з червня по грудень 2018 року познайомив ОСОБА_21 з ОСОБА_7 та повідомив, що в подальшому ОСОБА_21 мас щомісячно сплачувати визначену суму коштів саме ОСОБА_7 та всі поточні питання узгоджувати з останнім. При цьому, ОСОБА_21 була висунута вимога в подальшому щомісяця сплачувати 2 000 гривень від кожного оформленого ним замовлення у ритуальній сфері. Розуміючи негативні наслідки, які могли настати у разі відмови, ОСОБА_21 погодився на вказану вимогу та щомісячно сплачував ОСОБА_7 певну суму грошових коштів, в залежності від кількості оформлених ним ритуальних замовлень.
Також в 2019 році у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 під час чергової зустрічі з ОСОБА_22 висунув останньому вимогу щодо подальшої щомісячної сплати 2 500 гривень від кожного оформленого ним замовлення у ритуальній сфері. Розуміючи негативні наслідки, які могли настати у разі відмови, ОСОБА_21 погодився на вказану вимогу та щомісячно продовжував сплачувати ОСОБА_7 певну суму грошових коштів, в залежності від кількості оформлених ним ритуальних замовлень.
У червні - липні 2020 року, більш точної дати на цей час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , діючи на виконання спільного злочинного плану розробленого учасниками злочинної організації, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин познайомив ОСОБА_21 з одним із учасників злочинної організації, а саме, з ОСОБА_14 та повідомив, що в подальшому ОСОБА_21 має щомісячно сплачувати визначену учасниками злочинної організації суму коштів саме ОСОБА_14 та всі поточні питання узгоджувати з останнім.
Так, з липня 2020 року по червень 2021 року ОСОБА_21 продовжував щомісячно сплачувати на користь злочинної організації в особі ОСОБА_23 певну суму грошових коштів в залежності від кількості оформлених ним ритуальних замовлень.
В подальшому, діючи з корисливих мотивів, з метою досягнення мети злочинного плану, у червні - липні 2021 року, точна дата досудовим розслідуванням на цей час не встановлена, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , а також невстановлена на цей час досудовим розслідуванням особа, заздалегідь домовившись з ОСОБА_21 провели з ним зустріч біля Центрального ринку м. Харкова по вулиці Різдвяній, 29-А, у ході якої вимагали у ОСОБА_21 сплатити на користь злочинної організації кошти у сумі 2 500 гривень від кожного оформленого у червні 2021 року ним ритуального замовлення, погрожуючи при цьому ОСОБА_21 тим, що взагалі заборонять йому працювати.
Розуміючи, що в разі не сплати вказаної суми коштів ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , а також інші члени злочинної організації можуть залишити ОСОБА_21 без роботи або ж пошкодити належні йому автомобілі, ОСОБА_21 пообіцяв сплатити їм кошти.
Грошові кошти, які під погрозою застосування насильства над ОСОБА_24 , останній щомісячно передавав за вказаних обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , останні передавали під час проведення щомісячних зібрань членів злочинної організації на користь створеної ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинної організації.
23.09.2021 року старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_7 інкримінуються діяння, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачено виключно позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно виливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Необхідність продовження строку досудового розслідування перевірена також слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, яким 14.09.2021 року було постановлено ухвалу, якою продовжено строк досудового розслідування до восьми місяців, тобто до 05.04.2022 року.
Згідно повідомлення про підозру від 05.08.2021 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 є раніше не судимим, має стійкі соціальні зв`язки: є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та роботи та інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, колегія суддів погоджується з мотивами, наведеними слідчим суддею в ухвалі, з яких останній прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Щодо доводів сторони захисту про те, що з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кількість доказів обґрунтованості підозри та підтверджень існування ризиків не змінилася, слід зазначити, що органом досудового розслідування у поданому клопотанні зазначено, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинених злочинів. Однак, завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 03.10.2021 року, не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, які потребують значного часу та без яких неможливо завершити досудове розслідування, повний перелік яких слідчий навів у клопотанні та скласти обвинувальних акт.

Проведення цих дій має вкрай важливе значення для виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, а жоден невинуватий не був обвинувачений та засуджений.

Обґрунтованість та необхідність проведення процесуальних дій, перевірена слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, яким 14.09.2021 року було постановлено ухвалу, якою продовжено строк досудового розслідування до восьми місяців, тобто до 05.04.2022 року.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, а тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності підстав для застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки останній підозрюється в участі у злочинній організації та у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства для життя та здоров`я, вчиненому організованою групою.

Щодо порушень правил територіальної підслідності органом досудового розслідування, про які зазначив в апеляційній скарзі захисник, вони є безпідставними з огляду на ч. 10 ст. 216 КПК України, відповідно до якої, якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші кримінальні правопорушення, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування або іншою особою, якщо вони пов`язані із кримінальними правопорушеннями, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження своєю постановою визначає підслідність всіх цих кримінальних правопорушень. Таким чином і було визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні процесуальним керівником прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , який виніс з цього приводу відповідну постанову.
Доводи захисника про порушення принципу змагальності сторін та неможливості заступником керівника прокуратури ОСОБА_25 здійснювати об`єктивне процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яке виразилося у внесенні останнім себе до групи прокурорів у кримінальному провадженні, не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки включення останнім себе в групу прокурорів не суперечить вимогам ст. 37 КПК України.
За таких обставин, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4