В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000277, внесене 28.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно непрацевлаштований, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий згідно з положеннями ст.89 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2003 року зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.08.2003 року.

Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання сили рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, починаючи з 13.08.2003 року по 15.03.2018 року ОСОБА_3 виплати здійснював нерегулярно та не в повному обсязі.

Після цього, тобто з 16.03.2018 року ОСОБА_3 почав злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів - аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будучи офіційно працевлаштованим з 03.07.2019 року по 28.03.2020 року ОСОБА_3 отримував дохід у вигляді щомісячного грошового забезпечення за вищевказаний період у вигляді щомісячного нараховування на заробітну картку, загальна сума нарахувань становить 261 519 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав злісно ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період злісного ухилення від сплати аліментів з 16.03.2018 року до 01.06.2020 року в сумі 66 393 грн. 37 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Так, згідно з довідкою-розрахунком Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції у ОСОБА_3 утворилась заборгованість:

- в період з березня 2018 року по грудень 2018 року включно встановлено, що виплати не здійснювались; сума боргу 21 230 грн. 13 коп.;

- в період з січня 2019 року по грудень 2019 року включно встановлено, що виплати не здійснювались; сума боргу 32 276 грн. 25 коп.;

- в період з січня 2020 року по травень 2020 року включно встановлено, виплати не здійснювались; сума боргу 12 886 грн. 99 коп.

Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 складає 85 661 грн. 55 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Положеннями ч.ч.2,3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також зазначено про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його участі.

У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_6 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник адвокат ОСОБА_6 , не оспорює обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст.12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.100,124,369-371,373,374,376,381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченого ст.ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -