Єдиний унікальний номер: 343/1516/21
Номер провадження: 1-кс/0343/424/21
У Х В А Л А
про скасування арешту майна
27 жовтня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого-заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , особи, яка заявила клопотання ОСОБА_4 , розглянувши клопотання останнього про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт в частині користування на майно, а саме на автомобіль марки "Opel Sintra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений у нього, як у володільця, в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000103 від 07.08.2021, за ч.1 ст.286 КК України та повернути даний автомобіль йому, як володільцю.

Особа, яка заявила клопотання- ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Слідчий-заступник начальника СВ відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення даного клопотання та вказав, що дане кримінальне розслідування триває, проте всі необхідні експертизи, пов`язані із дослідженням даного автомобіля- проведені.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов такого висновку:
В ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч.1 ст.100 КПК України,речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166,170-174 КПК України.
Пунктом 1 ч.6 ст.100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Статтею 2 КПК Українивизначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, які визначеним у ч. 1ст. 7 КПК України.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силуст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Встановлено, що відділенням поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 07.08.2021, за ознаками вчинення кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 06.08.2021 близько 15.00 год, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Opel Sintra", синього крольору, р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який в цей час рухався пішохідним переходом, що розтанований в м. Долина по вул. Обліски.
06.08.2021 в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено автомобіль марки "Opel Sintra", синього крольору, р.н. НОМЕР_1 , який доставлено на територію господарського двору відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м.Долина, вул. Яворницького, 8, Івано-Франківської області.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником вищевказаного автомобіля являється ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , а користувачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

09 серпня 2021 року слідча СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки "Opel Sintra", синього крольору, р.н. НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події 06.08.2021, власником якого являється ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , а користувачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , та просила визначити місце його зберігання територію господарського двору відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області, що в м.Долина, вул.Яворницького, 8, шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження ним особам, які наділені правами на вище вказані дії.
10 серпня 2021 року ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області було задоволено дане клопотання та накладено арешт на вищевказане майно.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, має значення для забезпечення доказів, а також з метою проведення експертиз накладено арешт на вказаний автомобіль.
Також встановлено, що на даний час по кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертизи, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого накладення арешту в частині заборони користування транспортним засобом немає.

Крім того транспортний засіб зберігається на території відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області під відкритим повітрям, що унеможливлює достатні надійні умови його зберігання від дії чинників навколишнього середовища.

У зв"язку із вищенаведеним підстав для належного збереження автомобіля на майданчику органу поліції немає.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_4 є володільцем вказаного автомобіля і для забезпечення його збереження як речового доказу у справі й не порушення його права володіння, цілком виправданим буде залишити право користування за ОСОБА_4 як володільцем майна із забороною його відчуження.
Такий висновок не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу автомобіля у цьому провадженні, як речового доказу.
Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, суд приходить до переконання, що потреби і надалі обмежувати володільця у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам останнього, оскільки на даний час по кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертизи, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого накладення арешту в частині заборони користування транспортним засобом немає, тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області від 10 серпня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000103 від 07.08.2021, за ч.1 ст.286 КК України, в частині користування автомобілем марки "Opel Sintra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_4 , який зберігається на території відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, що в м. Долина по вул. Яворницького, 8 Калуського району Івано-Франківської області, без права відчуження.
Повернути автомобіль марки марки "Opel Sintra", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , як законному володільцю.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1