Провадження № 1-кс/752/23/22
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП ум. Києві капітана поліції Дмитра Пеньковського від 17.04.2021 року про закриття кримінального провадження 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУНП у м.Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

17.04.2021 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження і зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

З даною постановою категорично не згоден, вважає що вона винесена передчасно та такою яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Посилається, що в матеріалах кримінального провадження існують докази, які дають підстави перекваліфікувати попередню правову кваліфікацію кримінального проступку з ч.1 ст. 129 КК України на ч.1 ст.189 К України, що не було здійснено органом досудового слідства.

Крім того, орган досудового слідства не провів всіх необхідних дій наданих йому процесуальним законом.

Тому, ОСОБА_3 в поданій скарзі просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вказану скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Уповноважена особа Голосіївського УП ГУНП у м.Києві в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності уповноваженої особи Голосіївського УП ГУНП у м.Києві.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим, прокурором рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, прокурора спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУНП у м.Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

17.04.2021 постановою старшого дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Вказана постанова дізнавача обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 звертався до ОСОБА_3 способом відправлення повідомлень в соціальних мережах. У вказаних повідомленях не міститься інформація, що має характер погрози, що виключає об`єктивну сторону складу кримінального проступку

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

З метою з`ясування питання щодо дотримання дізнавачем вимог законодавства та з метою перевірки оскаржуваної постанови на предмет її відповідності вимогам ст. 110 КПК України, слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 щодо необґрунтованості постанови та її невідповідності вимогам процесуального законодавства знайшли свого підтвердження.

Так, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не були проведенні всі необхідні слідчі (розшукові) дії, необхідних для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем постанова від 17.04.2021 про закриття кримінального провадження обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП ум. Києві капітана поліції Дмитра Пеньковського від 17.04.2021 року про закриття кримінального провадження 0000552 від 02.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження від 17.04.2021 скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову старшого дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції Дмитра Пеньківського від 17.04.2021 про закриття кримінального провадження №0000552 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1