УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні в місті Рівному обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001038 від 22 вересня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Рівне, Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 4 ст. 358 КК України та ч.1 ст. 190 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченї ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25 червня 2018 року та в подальшому 28 грудня 2018 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 12, діючи з єдиним наміром, умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям або припинено її надання, заповнила офіційний документ - Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому від 28 грудня 2018 року, у якій зазначила відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» поставлено відмітку «не має» та в розділі VII «Відомості про витрати, здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням» поставлено відмітку «не витрачали», чим підтверджено відсутність витрат за 2018 рік на придбання транспортних засобів членами сім`ї.

При цьому, ОСОБА_6 була обізнаною, 06.04.2018 набула у власність транспортний засіб марки BMW моделі Х-6, вартість якого перевищує 10- кратну величину прожиткового мінімуму, підписала Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому від 28 грудня 2018 року із завідомо неправдивими відомостями про відсутність транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи з єдиним наміром, умисно, подавши до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ - Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому 28 грудня 2018 року, яка містить завідомо неправдиві відомості про майно членів сім`ї, використала його, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та на визначення її розміру, чим порушено вимоги абз. 3 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, зі змінами і доповненнями та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії.

Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , 25 червня 2018 року та в подальшому 28 грудня 2018 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 12, діючи з єдиним наміром, умисно, будучи попередженою про те, що у разі подання нею в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям або припинено її надання, заповнила офіційний документ - Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому від 28 грудня 2018 року, у якій зазначила відомості, що не відповідають дійсності про відсутність витрат за 2018 рік на придбання транспортних засобів членами сім`ї на суму, яка перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму.

При цьому, ОСОБА_6 була обізнаною, 06.04.2018 набула у власність транспортний засіб марки BMW моделі Х-6, вартість якого перевищує 10- кратну величину прожиткового мінімуму, але підписала Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому від 28 грудня 2018 року із завідомо неправдивими відомостями про відсутність транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи з єдиним наміром, умисно, подавши до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, шляхом обману службових осіб вказаної установи, завідомо підроблені документи - Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 25 червня 2018 року та в подальшому від 28 грудня 2018 року, які містять завідомо неправдиві відомості про майно членів сім`ї, використала його, що призвело до надмірного надання їй соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, за період з 01.06.2018 по 31.05.2019, на загальну суму 43 088 гривень 36 копійок.

В результаті ОСОБА_6 у продовж вказаного періоду часу, заволоділа чужим майном, а саме бюджетними коштами в розмірі 43 088 гривень 36 копійок, які Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надмірно виплатило для неї в якості соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних проступків і дала показання аналогічні встановленим фактичним обставинам справи.

Також, обвинувачена подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358 та ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України, оскільки вона повністю відшкодувала шкоду завдану внаслідок вчинення кримінальних проступків, щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень. Просила звільнити її від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Представник потерпілого Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради - ОСОБА_5 , не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, підтвердив, що остання шкоду відшкодувала повністю.

Прокурор вказав, що оскільки обвинувачена повністю відшкодувала шкоду завдану кримінальними проступками, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінальних проступків, а отже достатні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, та закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», 3. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК ( 2341-14 ) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК ( 2341-14 ). Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК ( 2341-14 ). Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Передбачене у ст. 45 КК ( 2341-14 ) звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК ( 1001-05 ), незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, вона визнала себе винуватою у вчинених кримінальних проступках, щиро розкаялася, повністю відшкодувала шкоду завдану внаслідок кримінальних проступків, кримінальні проступки створюють ідеальну сукупність, адже використання завідомо підробленого документу призвело до того, що однією дією було вчинено два кримінальних проступки, зокрема і заволодіння чужим майном шляхом обману.

Відповідно до частини 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

За положенням частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченій роз`яснено положення частини 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, вона має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення її від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою, після чого остання просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрити.

Відповідно до частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинувачена просила звільнити її від кримінальної відповідальності, не заперечувала щодо закриття кримінальної справи у зв`язку дійовим каяттям, і роз`яснені судом наслідки їй зрозумілі, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, статті 45 Кримінального кодексу України, статей 284, 285, 286, 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків передбачених п. 4 ст. 358 та ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0001038 від 22 вересня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків передбачених п. 4 ст. 358 та ч.1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1