Провадження №1-кп/389/248/21
У Х В А Л А

23 грудня 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинувачених: - ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 ,

- ОСОБА_10 ,

захисників: - ОСОБА_11 ,

- ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006470 від 22.08.2019, стосовно

ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_10 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,
продовжений строк запобіжного заходу тримання під вартою строком до 30.12.2021,

В С Т А Н О В И Л А :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006470 від 22.08.2019 стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених за ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК Україниперебуває в провадженні колегії суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.11.2021 обвинуваченим продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30.12.2021.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що караються позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не змінились, застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинувачених. Зокрема існує ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, з метою уникнення покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілих - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки ризики, про існування яких він стверджує, є надуманими та докази наявності зазначених прокурором ризиків відсутні.
Їх захисник адвокат ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, зазначив, що жодних доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України не надано, клопотання прокурора ґрунтується на припущеннях, також зауважив про тривалий строк перебування обвинувачених під вартою, а самої лише тяжкості злочину, в якому обвинувачуються особи, що тримаються під вартою, недостатньо для продовження строку такого тримання без доведеності наявності інших ризиків.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні також заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вважає, що доводи прокурора є припущеннями та не доведені, а також зазначила, що під час перебування на домашньому арешті обвинувачений процесуальних обов`язків не порушував, має тяжке захворювання та в умовах СІЗО не отримує належної медичної допомоги.
Заслухавши учасників судового засідання щодо клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів, приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.177, ст.197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у вигляді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною першою ст.194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою вирішується на стадії судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія суддів враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії».

Крім цього, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, враховується позиція ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, по яку йдеться».

Так, колегією суддів, встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме: закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 15,п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; вбивстві, тобто умисному протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене відносно двох і більше осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб та за попередньою змовою групою осіб, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115КК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, а саме: закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 15,п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 колегія суддів враховує, що вони, зокрема обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів, які наразі судом ще не допитані, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1- 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, колегія суддів враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину, за яких обвинувачується ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Колегія суддів, також враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 має сім`ю, постійне місце проживання та роботу, має почесну грамоту Верховної Ради України за особливі заслуги перед Українським народом, а обвинувачений ОСОБА_9 має неповнолітню дитину, яка має захворювання, має постійне місце проживання, роботи, є депутатом місцевої ради, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків та вказує на недостатність застосування відносно них більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може переховуватися від суду знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває, а також незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів, які наразі судом ще не допитані, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1- 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів, також враховує, що обвинувачений має сім`ю, дитину, постійне місце проживання, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо доводів захисника про наявність у обвинуваченого захворювання на цукровий діабет, колегія суддів зазначає, що відсутні докази того, що в умовах СІЗО неможливе надання обвинуваченому необхідної медичної допомоги. Також колегія суддів роз`яснює, що запобіжний захід у виді тримання під вартою сам по собі не обмежує обвинуваченого у праві на отримання медичної допомоги у лікаря, якому він довіряє. Надання такої медичної допомоги може були забезпечено у порядку, передбаченому законодавством, зокрема відповідно до спільного наказу Міністерство юстиції та Міністерство охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104 "Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту".

Крім того, колегією суддів, встановлено, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.05.2021, відповідно до ст.206 КПК України зобов`язано начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_10 та при необхідності забезпечити своєчасне надання йому невідкладної медичної допомоги.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження (т.7, а.27,28) міститься інформація (лист та довідка медичної частини) про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , лікування, яке отримує обвинувачений в умовах слідчого ізолятора, зокрема, забезпечується отримання, призначених йому препаратів, за допомогою передачі від рідних та близьких, а також відомості про огляд лікарями та призначені рекомендації.
Відповідно до інформаційного листа №1225/ЧК-21 від 20.12.2021, наданого прокурором у судовому засіданні, 07.12.2021 обвинувачений ОСОБА_10 дійсно був оглянутий лікарем-ендокринологом у КНП "Поліклінічне об`єднання Кропивницької міської ради" ПВ №1 ОСОБА_13 .
Інших даних про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , які б унеможливлювали його утримання в СІЗО матеріали провадження не містять.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків, що безпосередньо може вплинути на дотримання розумних строків судового розгляду.
З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів,враховуючи особи обвинувачених, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, які з часу продовження стосовно обвинувачених запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а також наявність обставин, які є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та виконанню обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених строком на 60 днів.

У відповідності з п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжитизапобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 13 години 45 хвилин 23 грудня 2021 року по 13 годину 45 хвилин 20 лютого 2022 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжитизапобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 13 години 45 хвилин 23 грудня 2021 року по 13 годину 45 хвилин 20 лютого 2022 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжитизапобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 13 години 45 хвилин 23 грудня 2021 року по 13 годину 45 хвилин 20 лютого 2022 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3