Є.у.н.с. 507/2175/21
Провадження № 1-кп/512/24/22
"09" лютого 2022 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2021 за № 0000297, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кричунове, Любашівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше судимого: 14.07.2021 засуджений Любашівським районним судом Одеської області за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, згідно статей 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засуджений 14.07.2021 Любашівським районним судом Одеської області за скоєння кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, але згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у період іспитового строку, а саме 02.11.2021 близько 19 години 00 хвилин, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів - задля власного збагачення ОСОБА_4 прибув до домоволодіння належного ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власниці чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, відкривши металеву хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 , де з подвір`я домоволодіння таємно викрав чавунний котел без кришки ємністю 6 л, вартістю 257,50 гривень; чавунну сковорідку без кришки, вартістю 300,00 гривень. Після чого продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, без перерви у часі, ОСОБА_4 через незачинені на запираючі пристрої вхідні двері, шляхом відчинення дверей проник до підсобного приміщення (сараю),яке використовується для зберігання різного майна на території домоволодіння ОСОБА_5 , де з її приміщення таємно викрав металеву пічну колісникову решітку, вартістю 187,50 гривень та металеву плитку на дві конфорки з одним набором кілець до неї в кількості 4 шт., вартістю 537,50 гривень.

Отже, ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1282 гривень 50 копійок, а викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 14.12.2021.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК, визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд провести без її участі, будь-яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення міри покарання поклалась на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленому йому обвинуваченні, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Окрім визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_4 доводиться наступними доказами:

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.11.2021, відповідно до якої чавунний котлик ємкістю 6 л без кришки б/к, чавунна сковорідка б/к, чавунна плитка на дві конфорки б/к та одним набором кілець до неї в кількості 4 шт., колісник металевий, металеву тачку на двох колесах визнані речовими доказами; чавунний котлик ємкістю 6 л без кришки б/к, чавунна сковорідка б/к, чавунна плитка на дві конфорки б/к та одним набором кілець до неї в кількості 4 шт., колісник металевий постановлено зберігати в кімнаті для зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, металеву тачку на двох колесах передано власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання;

- ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 11.11.2021, якою накладено арешт на вилучене в ході проведення огляду місцевості майно: чавунний котлик ємкістю 6 л без кришки б/к, чавунна сковорідка б/к, чавунна плитка на дві конфорки б/к та одним набором кілець до неї в кількості 4 шт., колісник металевий, металеву тачку на двох колесах;

- висновком експерта ОСОБА_6 від 19.11.2021 № СЕ-19/116-21/19092-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість чавунної пательні діаметром 26 см (без кришки), за цінами вторинного ринку України, станом на 02.11.2021 могла становити 300,00 грн;

- висновком експерта ОСОБА_6 від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19093-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість чавунного казана об`ємом 6 літрів (без кришки та ручок), за цінами вторинного ринку України, станом на 02.11.2021 могла становити 257,50 грн;

- висновком експерта ОСОБА_6 від 23.11.2021 № СЕ-19/116-21/19091-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість металевої пічної колосникової решітки розмірами 30х20 см, за цінами вторинного ринку України, станом на 02.11.2021 могла становити 187,50 грн;

- висновком експерта ОСОБА_6 від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19095-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість чавунної пічної двоконфорочної плити розмірами 40х70 см з одним комплектом кілець, за цінами вторинного ринку України, станом на 02.11.2021 могла становити 537,50 грн;

Отже, ті обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, підтвердились належними та допустимими доказами в судовому засіданні, показаннями допитаного судом обвинуваченого та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 , у судовому засіданні не добуто.

Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступне:

- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів;

- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета - збагачення за рахунок чужого майна), спосіб (проникнення на огороджену територію домоволодіння та до приміщення через незачинені двері), стадію вчинення (закінчене кримінальне правопорушення), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальної шкоди потерпілій);

- відсутність обтяжуючих покарання обставин;

- особу обвинуваченого, який визнав свою вину; розкаявся; має постійне місце проживання (за адресою АДРЕСА_2 ), відповідно до довідки-характеристики, виданої старостою Кричунівського старостинського округу Подільського району Одеської області № 205 від 09.11.2021 за період проживання зарекомендував себе посередньо, не працює, періодично зловживає алкоголем; є неодруженим; офіційно не працевлаштований; будь-яких осіб на утриманні, в розумінні закону, не має, на обліку у лікаря психіатра КНП "Любашівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування" не перебуває, водночас з 23.01.2004 перебуває на обліку у лікаря - нарколога КНП "Любашівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування", згідно досудової доповіді Подільського районного сектору № 4 філії ДУ "Центру пробації" в Одеській області ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній та рівень небезпеки для суспільства оцінюється як низький. При цьому, суд зауважує, що висновок органу пробації не є обов`язковим і беззаперечним.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд також враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення за цим вироком у період відбування іспитового строку, встановленого йому вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14 липня 2021 року, яким він засуджений за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, але згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Суд також враховує, що призначене ОСОБА_4 покарання по вказаному вироку у виді позбавлення волі на строк чотири роки, не відбуте ним повністю.

У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Тому суд дійшов висновку про те, що в силу частини 3 статті 78 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за правилами, передбаченими статтею 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.

Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзаці 4 пункту 10 його постанови від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009р., відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК України (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Отже, в силу статті 71, частини 3 статті 75, частини 3 статті 78 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 з повністю невідбутого ним покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, два роки позбавлення волі.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування в установленні невідомих їм обставин справи, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, останній раз 14.07.2021 Любашівським районним судом Одеської області за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, але згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який вчинив тяжкий умисний корисливий злочин у період іспитового строку, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, приймаючи до уваги заяву потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої остання не має будь-яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання у межах санкції частини 3 статті 185 КК України, за якою він обвинувачується, пов`язане з реальним позбавленням волі.

Підстав для застосування статей 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Суд ураховує, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 17 грудня 2021 року було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.

Враховуючи, що обвинувачений засуджується до покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 11 листопада 2021 року на вилучене в ході проведення огляду місцевості майно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення судових товарознавчих експертиз від 19.11.2021 № СЕ-19/116-21/19092-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19093-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 23.11.2021 № СЕ-19/116-21/19091-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19095-ТВ у сумі 686 грн 48 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 у загальній сумі 2 231 грн 06 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтею 50, пунктом 1 частини 1 статті 66, частиною 3 статті 185 КК України, частиною 3 статті 349, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кричунове, Любашівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 71, частини 3 статті 78 КК України ОСОБА_4 з повністю невідбутого ним покарання у виді чотирьох років позбавлення волі за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 14 липня 2021 року частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, два роки позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту із зали суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 09 лютого 2022 року.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення судової товарознавчої експертизи від 19.11.2021 № СЕ-19/116-21/19092-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19093-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 23.11.2021 № СЕ-19/116-21/19091-ТВ у сумі 514 грн 86 коп., від 22.11.2021 № СЕ-19/116-21/19095-ТВ у сумі 686 грн 48 коп., у загальній сумі 2 231 гривень 06 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази, а саме:

- чавунний котлик ємкістю 6 л без кришки б/к, чавунну сковорідку б/к, чавунну плитку на дві конфорки б/к та одним набором кілець до неї в кількості 4 шт., колісник металевий, які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_5 за належністю;

- металеву тачку на двох колесах, яку передано потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під зберігальну розписку, залишити останній за належністю, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 11 листопада 2021 року на вилучене в ході проведення огляду місцевості майно скасувати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подання апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1