Справа № 562/4539/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2021 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
військового прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Здолбунів Рівненської області об`єднане кримінальні провадження № 0000732 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою , проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого-
у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених , ч. 4 ст.407 , ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 29 жовтня 2017 року, приблизно о 11 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна , повторно, перебуваючи в приміщенні магазину « Вишенька» за адресою : м. Здолбунів, вул. Шкільна,19 , Рівненської області та усвідомлюючи те, що його дії помічені продавцем ОСОБА_7 з касового апарату відкрито викрав грошові кошти в майнову шкоду на вище вказану суму.
Такими діями ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а саме грабіж відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно .
01 вересня 2014 року солдата ОСОБА_5 призвано до ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації на підставі Указу президента України « Про часткову мобілізацію « від 21 липня 2014 року № 607/2014. Наказом ТВО командира війської частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 військова частина польова пошта НОМЕР_3 від 07 вересня 2014 року № 12.
Солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника відділення вогневої підтримки взводу снайперів роти вогневої підтримки. Наказом ТВО командира війської частини польова пошта НОМЕР_3 від 07жовтня 2014 року №38 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду помічника гранатометника відділення вогневої підтримки взводу снайперів роти вогневої підтримки. Згідно з ст. 1 ЗУ « Про оборону України « від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 , особливий період це період , що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації , воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Однак , солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у збройних Силах України , в порушення вищевказаних нормативно правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилятися від військової служби. Реалізовуючи задумане , солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем війської частини польова пошта НОМЕР_3 , в порушення вимог ст.ст. 17,65,68 Конституції України , ст.ст.1,2 ЗУ» Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст. 11,12,16,30,35,37,127,128 Статуту внутрішньої слжби Збройних Сил України , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів ( начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду , 26 травня 2015 року о 08 год.00 хв. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 16.00 год. 25 червня 2015 року.
25 червня 2015 року о 16.00 год. солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до військовї частини польова пошта НОМЕР_3 та приступив до виконання службових обов`язків.
08 вересня 2015 року наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 солдата ОСОБА_5 звільнено в запас.
Таким чином , солдат ОСОБА_5 своїми умисними діями , які виразилися у самовільному залишені військової частини військовослужбовцем без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
ОСОБА_5 05.10.2018 близько 23 :00 год. Перебуваючи неподалік магазину « Spirit & Food», який знаходиться за адресою 6 м. Здолбунів, ул.. Шкільна,11, Рівненської області, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, що виникла внаслідок проживання по сусідству , під приводом необхідності зателефонувати, заволодів мобільним телефоном марки « iPhone 5S» вартістю 2900.00 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній майнову шкоду на вище вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство) , вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 26 квітня 2020 року о 13 год. 53 хв. . перебуваючи в приміщенні супермаркету «Екомаркет» ТзОВ`Торговий дім «Аванта» , що знаходиться за адресою : м. Здолбунів, ул.. І.Мазепи,11, Рівненської області, діючи повторно, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом ,для власних потреб, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку працівників та відвідувачів супермаркету , шляхом вільного доступу , умисно , викрав із стелажу торгового залу 1 ( одну ) пляшку віскі марки « Johnnie Walker «, « Red Label» , місткістю 0,7 л, вартістю 508,91 грн., яка належить ТзОВ» Торговий дім «Аванта» та помістив її під верхній одяг, після чого покинув супермаркет із викраденим майном , чим спричинив ТзОВ» Торговий дім «Аванта» майнової шкоди на загальну суму 508,91 гривень.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час судового слідства у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та підтвердив обставини, встановлені судом, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження , просив суворо не карати посилаючись на стан здоров`я/контузію/тощо.
Потерпіла по обвинуваченню за ч.2 ст. 190 КК України- ОСОБА_8 надала заяву в якій провила розгляд справи провести без її участі , покарання призначити на розсуд суду. Інші потерпілі будь яких претензій матеріального та морального характеру до Осташевського не мають.Збиткі їм відшкодовані у повному обсязі, цивільні позови до підсудного ними не заявлялись.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні обвинувачення у всіх кримінальних правопорушеннях пітримав просив призначити покарання в межах санкції статей.
В судовому засіданні військовий прокурор не заперечив проти розгляду справи у скороченому провадженні згідно ст.ч 3ст .349 КПК України, просив призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.75,76 КК України.
У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень доведена повністю.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 своїми умисними діями , які виразилися у самовільному залишені військової частини військовослужбовцем без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство) , вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що злочин, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України у вчинені тяжких та середньої тяжкості злочинах. Враховуючи, думку обвинуваченого, прокурора, потерпілих, беручи до уваги, той факт , що він за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра є учасником АТО, має на утриманні малолітню дитину.
За станом здоров`я після отамання поранень та контузії перебуває у стані нестійкої ремісії. Потребує психологічної допомоги.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на викладене на переконання суду виправлення обвинувачення можливе без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового терміну в порядку ст. 75,76 КПК України.
Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.75,76,ст.100, 124, 368-371, 374-376, 395 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь та призначити покарання
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки.
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки.
- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки.
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 ( один ) рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі відсутні.
Документи об"єднаного кримінального провадження № 0000732 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Суддя: