справа № 208/2527/20
№ провадження 1-кп/208/117/21
ВИРОК
Іменем України

20 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000542 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.12.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 140 годин, на час розгляду справи покарання повністю відбуте,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року ОСОБА_4 засуджений Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 140 годин, який набрав законної сили 17.01.2020 року.

28.01.2020 року до Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області на виконання надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_4 .

На виконання вимог Наказу МЮУ № 272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», 04.02.2020 року Когут роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про відповідальність за ухилення від відпрацювання громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Також роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ч. 1 ст. 37 КВК України, а саме, що: засуджений зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, про що останній дав письмову підписку.

В цей же день, засудженому ОСОБА_6 належним чином роз`яснені зміст ст.ст. 36-40 КВК України та ч. 2 ст. 389 КК України та видане направлення для відбування покарання до КП КМР «Центральний парк культури та відпочинку» з 10.02.2020 року.

10.02.2020 року від Директора КП КМР «ЦПКВ» надійшла інформація про те, що засуджений ОСОБА_6 10.02.2020 року до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, внаслідок чого, того ж дня засуджений викликаний до Заводського РВ з питань пробації для з`ясування причин неявки.

19.02.2020 року, засуджений ОСОБА_6 прибув до Заводського РВ, де надав пояснення, в якому зазначив, що він з 10.02.2020 не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт через поганий стан здоров`я.

В цей же день, засудженому ОСОБА_6 знов роз`яснені зміст ст.ст. 36-40 КВК України та ч. 2 ст. 389 КК України і видане направлення для відбування покарання до КП КМР «Центральний парк культури та відпочинку» з 20.02.2020.

25.02.2020 року, від Директора КП КМР «ЦПКВ» надійшла інформація про

те, що засуджений ОСОБА_6 24.02.2020 року та 25.02.2020 року до відбування

покарання у вигляді громадських робіт не приступив, і того ж дня засуджений

знов викликаний до Заводського РВ з питань пробації для з`ясування причин неявки.

У зв`язку з відсутністю поважних причин невиходу для відбування громадських робіт, що є порушенням порядку відбування такого покарання, 18.03.2020 року засудженому ОСОБА_6 за неявку 10.02.2020 року, 24.02.2020 року та 25.02.2020 року до КП КМР «Центральний парк культури та відпочинку» для відбування покарання у вигляді громадських робіт, винесено офіційне застереження у формі письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України у випадку подальшого ухилення від відбування покарання та повторно роз`яснено порядок відбування такого покарання.

Отже, починаючи з 24.02.2020 року, засуджений ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо ухилення від відбування призначеного судом покарання, діючи з мотивів зневаги до судового вироку, умисно, без поважних причин, до адміністрації Заводського району для відбування покарання не з`явився, та до теперішнього часу покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.12.2019 року у виді 140 годин громадських робіт, не відпрацював.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснив суду, що дійсно 17.12.2019 року він засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська до 140 годин громадських робіт. Вирок не оскаржував. Інспектор пробації роз`яснив йому порядок відбуття покарання, видав направлення та роз`яснив порядок відпрацювання громадські роботи. До відпрацювання громадських робіт у першій декаді лютого 2020 року він не приступив, так як хворів, про що надані відповідні документи. У подальшому, він викликався працівником пробації та йому знов видавалось направлення для відбуття покарання. Громадські роботи не виконував у зв`язку з працевлаштуванням. Покарання призначене йому вироком суду відбув у серпні 2020 року, про що ним надано відповідну довідку. Вину свою визнав повністю та щиро покаявся у скоєному. Просив його суворо не карати.

Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на відповідному дослідженні доказів, обсяг яких визначено, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, судом встановлено наступне.

Злочин передбачений ч.2 ст.389 КК України, відноситься до кримінальних проступків. Скарг на ОСОБА_6 щодо його поведінки у побуті, за місцем його мешкання не надходило. На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває. Враховуючи характер скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує його покарання, принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з встановленням строку випробування.

На думку суду, визначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження. Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1