Справа №766/7398/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дві земельні ділянки з однаковим кадастровим номером :07:001:1623, однак у клопотанні площа ділянок різна - одна 20 га, друга 19,6767 га.

Обґрунтування клопотання:

Основну частина клопотання складає детальний виклад обставин вчинення кримінального правопорушення та цитування статей КПК України, що регулюють питання накладення арешту на майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якої визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1)підстави і мету відповідно до положень стаття 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання взагалі не містить підстави, мети, завдання та відповідного обґрунтування для накладення цього арешту, лише містить цитування змісту статей КПК України, що не є необхідним, виходячи зі змісту ч.2 ст.171 КПК України.

Необхідним є обґрунтування підстави та мети цього арешту. Якщо дві земельні ділянки з однаковим кадастровим номером :07:001:1623, однак одна площею 20 га, друга 19,6767 га визнані речовим доказом то відповідно до ст.98 КПК України має бути визначено яким критеріям речового доказу вони відповідають, й підстава для арешту (яку обставину буде підтверджувати). Адже відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті ( а саме на ч.3 ст.170КПК посилається слідчий збереження речового доказу), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Проте замість обґрунтування критеріїв слідчий цитує ст.98КПК України та ч.1 ст.170КПК, виділяючи окремим шрифтом, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тобто цитує всі можливі випадки, які можуть статися з майном, якщо його не арештувати. Але слідчий повинен не цитувати норму КПК, а конкретно обґрунтувати(не просто зазначити, а саме обґрунтувати), що в даному випадку може статися із земельною ділянкою із перерахованого у частині 1 статті 170КПК, і які це може мати наслідки для кримінального провадження. Враховуючи, що слідчий має намір арештувати земельні ділянки, то щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі мають бути вагомі обґрунтування як земельна ділянка може бути прихована, зіпсована, може зникнути, втрачена, знищена, використана, перетворена, пересунута, передана, а щодо відчуження також має обґрунтування. Оскільки це різні ризики, то мають бути і різні обґрунтування необхідності арешту, особливо для земельних ділянок.

Має бути обґрунтовано чому клопотання має бути розглянуто без участі власників. Посилання на те, що «враховуючи , що за нетривалий проміжок часу із досліджуваними земельними ділянками проводиться значна кількість реєстраційних дій(задля штучного введення в оману слідства)», без зазначення конкретних фактів, зокрема, які ж реєстраційні дії вчинялися із земельними ділянками за час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання повернути прокурору ОСОБА_4 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_4 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1