Провадження №1-кс/523/3438/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

21 вересня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.08.2021 року, подане у кримінальному провадженні №0000542 від 06.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

в с т а н о в и в:
25.08.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , за яким всередині літа 2020 року шляхом обману заволоділи будинком АДРЕСА_1 .

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000542 від 05.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналу нотаріальної справи договору купівлі-продажу за реєстровим номером №723 від 20.08.2020 року, документів, які стали підставою для укладення вказаного договору, з можливістю їх вилучення на паперових чи електронних носіях, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_4 вказує про те, що в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення необхідно призначити почеркознавчу експертизу.

В судове засідання приватний нотаріус ОСОБА_5 не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлялась належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя з урахуванням позиції сторони обвинувачення та в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного приватного нотаріуса

Вислухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 наведеного Кодексу встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Попри те, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.6 ст.163 КПК України, його доводи не обґрунтовуються доданими до нього матеріалами та не доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, оскільки зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання не обгрунтовується неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

До того ж незважаючи на вимоги п.2 ч.3 ст.160 КПК України, розглядуване клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР №0000542 від 06.08.2021 року та у зв`язку з розслідуванням якого подається це клопотання, а також означене клопотання всупереч вимогам ч.4 ст.132 цього ж Кодексу, не містить відомостей щодо неможливості без запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати відповідні документи, зокрема шляхом звернення потерпілою стороною до приватного нотаріуса.

Крім того, наявний у матеріалах розглядуваного клопотання витяг з Державного реєстру речових прав доводи означеного клопотання доводить лише частково, - не виключає можливість переходу прав на нерухомість будинку АДРЕСА_1 саме за участю потерпілого ОСОБА_6 , а також не відображає осіб учасників цього правочину.

До того ж, аналіз показів потерпілого ОСОБА_6 у протоколі його допиту, свідчить про сумнівну поведінку останнього, а також не доводить обґрунтованість розглядуваного клопотання.

Необхідно також зауважити на тому, що уявляються необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з положеннями ч.6 ст.163 КПК України доводи ініціатора клопотання в частині вилучення оригіналів нотаріальної справи, оскільки за ч.4 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат» вилучення (виїмка) реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані нотаріусу на зберігання в порядку, передбаченому цим Законом не допускається. Такі реєстри нотаріальних дій чи документи можуть бути надані за вмотивованою поставою суду тільки для огляду і повинні бути повернуті негайно після огляду.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_4 і прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження у конкретному випадку є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Ідентичну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Опріч зазначеного, відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з положеннями ст.ст.86, вказаного Кодексу, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

У випадку вчинення певних дій слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та виконують функції процесуального керівництва у конкретному кримінальному провадження, згідно вимог статей 36, 40 КПК, то вони здійснюються неналежними суб`єктами.
Разом із тим, за змістом ст.ст.36, 37, 110 вказаного Кодексу, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим означеним Кодексом вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Однак, незважаючи на доводи розглядуваного клопотання, до матеріалів клопотання не додано та в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 не надано постанов про призначення (визначення) групи прокурорів і слідчих у кримінальному провадженні №0000542, зокрема вказаного прокурора та слідчого ОСОБА_4 , що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає слідчому судді переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.
Тотожні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_7 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, непронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання тимчасовий доступ до речей і документів, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 162-163 КПК України та процесуальні повноваження вказаних осіб не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.08.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000542 від 06.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Копії ухвали направити для відома приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1