18.02.2022
Справа № 642/296/22
Провадження 1-кс/642/251/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю при секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення злочину до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його повідомленням від 12.01.2022 року про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначено, що відомості в ЄРДР за вказаним повідомленням в порушення положень ч. 1 ст. 214 КПК України не внесені та досудове розслідування не розпочато. Відповідно до якої просив визнати дії посадових осіб ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання його заяві про вчинення кримінального правопорушення, незаконними та зобов`язати службових осіб внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 22.03.2019 року до ЄРДР за ч. 4 ст. 191 КК України.

Розгляд скарги було призначено до розгляду на 19.01.2022, 28.01.2022, 08.02.2022, 18.01.2022 скаржник на розгляд не з`явився, про причини неявки слідчому судді не відомі Заяв про підтримання скарги та розгляд справи за його відсутності або відкладення судового засідання слідчому судді подано не було.

Слідчий та прокурор викликались, в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, скаржник належним чином повідомлялася про розгляд поданої ним скарги, однак не з`явився у судові засідання, про причини неявки не повідомив слідчого суддю, клопотання або заяви не надходили.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Слідчим суддею були вжито всіх заходів щодо належного повідомлення особи, яка подала скаргу, про необхідність прибути в судові засідання відповідно до вимог процесуального законодавства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

ОСОБА_3 будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги не з`являється в судове засідання, що свідчить про втрату ним інтересу до даної скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судове засідання скаржника, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої слідчому судді скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно пункту 7 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки, особа яка подала скаргу належним чином неодноразово була повідомлена про час та місце розгляду скарги, однак в судове засідання не з`явилась, доводи викладені у скарзі не підтримала, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися до суду для вирішення цього питання.

Зазначену практику визнав вірною ВССУ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року. Такий підхід відповідає вимогам ч. 3 ст.306 КПК України.

А тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст. 303 - 307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення злочину до ЄРДР - залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, його право на повторне звернення до суду з даною скаргою в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1