Справа № 369/2979/22
Провадження №1-кс/369/468/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 17.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, яке мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 17.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2022 у вечірній час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розпиття алкогольних напоїв, стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 перебуваючи у тому ж місці, у той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно і цілеспрямовано, наніс множинні удари кулаками та ногами в ділянку голови та тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини: двобічні множинні переломи ребер (36), розрив лівої легені, плевропульмонований шок на фоні закритого перелому шийного відділу хребта із забоєм спинного мозку, множинні синці і садна на тілі, від яких ОСОБА_5 помер на місці події.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано 17.01.2022 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

17.01.2022 слідчим за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісківка, Бородянського району, Київської області, проживаючого по АДРЕСА_2 громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 17.01.2022, протоколом обшуку від 17.01.2022, висновком судово-медичної експертизи №17 від 17.01.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , речовими долказами та іншими матеріалами в їх сукупності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 березня 2022 року включно.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Відповідно до ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється та який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Так, підозрюваний ОСОБА_4 не працює, не одружений, не має на утриманні дітей та інших осіб, які б перебували на його утриманні. Відповідно підозрюваний не має таких міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання, або переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що свідки у кримінальному провадженні є жителі смт. Пісківка Бучанського району, тобто мешканці одного населеного пункту з підозрюваним. У зв`язку з цим підозрюваний може здійснювати вплив на останніх, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які заявлені при обрані даного виду запобіжного заходу та на даний час не зменшилися і продовжують існувати, що дає достатні підстави прокурору звернутися з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а якщо це неможливо у строк, передбачений частиною другою статті 211 цього Кодексу, - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа була затримана.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдане за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Тимошенко проти України»» вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено військовий стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На території Бучанського району та м. Києва тривають активні бойові дії (обстріли та бомбардування).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 березня 2022 року включно.

На даний час у даному кримінальному провадженні, згідно ст. 290 КПК України 02.03.2022 сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Однак, закінчити досудове розслідування та звернутись до суду з обвинувальним актом не представилось за можливе, зокрема і з обставин, зазначених вище воєнний стан та збройна агресія РФ відносно України, введення на території м. Києва та Київської області активних бойових дій.

Підсумовуючи викладене, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Тому прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Пісківка, Бородянського району, Київської області, проживаючому по АДРЕСА_2 , громадянину України, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, строком на 60 днів.

Прокурором було подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності з підстав військового стану та ведення на території м. Києва та Київської області активних бойових дій. Просив задовольнити вимоги клопотання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Розгляд клопотання здійснюється без участі підозрюваного ОСОБА_4 з врахуванням окремих складнощів, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії РФ відносно України, ведення на території м. Києва та Київської області активних бойових дій, та у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці сторін та учасників кримінального провадження, на підставі рекомендацій наданих в листі Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану».

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснено повідомлення Київського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про розгляд відповідного клопотання та забезпечення захисника для підозрюваного на окрему процесуальну дію. Із адвокатом ОСОБА_10 , що приймала участь у розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_11 відсутній мобільний зв`язок.

Розгляд відповідного клопотання здійснюється з врахуванням того що на території міста Києва та Київської області встановлюється комендантська година що діятиме з 20:00 15 березня до 7:00 17 березня.

Суд, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2022 р. застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісківка Бородянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 59 діб, тобто до 17 березня 2022 року (включно).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавленням на строк від семи до п`ятнадцяти років (ч. 1 ст. 115 КК України).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження (п. 9 рекомендацій наданих в листі Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану»).

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, які були встановлені ухвалою слідчого судді від 18.01.2022 року, не змінились. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні не зменшилися.

Підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів у слідчого судді відсутні.

При цьому слідчий суддя, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Статтею 197 КПК передбачено, що строк дії ухвали про продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати 60 днів. Такий строк може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На даний час у даному кримінальному провадженні, згідно ст. 290 КПК України 02.03.2022 сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Однак, закінчити досудове розслідування та звернутись до суду з обвинувальним актом не представилось за можливе, зокрема і з обставин, зазначених вище воєнний стан та збройна агресія РФ відносно України, введення на території м. Києва та Київської області активних бойових дій.

Таким чином, в силу норм ч. 5 ст. 219 КПК України досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України.

Таким чином, існують передбачені законом підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Крім іншого, слідчим суддею враховується, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Беручи до уваги те, що відповідно до статті 290 КПК України органом досудового розслідування було відкрито матеріали кримінального провадження 02.03.2022 року та відповідно існують обставини що унеможливлюють закінчення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, та відповідно необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183,186, 193, 197, 199, 309 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісківка, Бородянського району, Київської області, проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянину України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 13 травня 2022 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1