Номер провадження:1/521/24/22
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
23 лютого 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

із секретарем: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підсудних: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується постановою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підсудного ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах підсудного ОСОБА_7 на стадії судового розгляду.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
2.1.До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшла для розгляду по суті кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

2.2.Відповідно до обвинувального висновку, ОСОБА_7 обвинувачується в наступних незаконних діях.

У середині грудня 2011 року ОСОБА_10 звернувся до своїх знайомих ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 які були співробітниками СУР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та між ними була досягнута домовленість про те, що останні затримають ОСОБА_11 нібито за вчинення крадіжки ноутбука у ОСОБА_10 та змусять його визнати свою вину в цьому злочині. Ціллю даної домовленості було неповернення боргу ОСОБА_10 у сумі 2500 доларів США ОСОБА_11

23.11.2011 року жителька Вінницької області ОСОБА_12 , яка мешкає в орендованому будинку АДРЕСА_1 , що розташована в зоні обслуговування Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, яка є цивільною дружиною раніше судимого за ч. 2 ст. 307 КК ОСОБА_10 , усно за телефоном о 13 годині 00 хвилин, а далі письмово, звернулась із заявою у чергову частину Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, розташованого по Люстдорфській дорозі, 170-а та повідомила, що 16.12.2011 року невстановлена особа шляхом пошкодження металопластикового вікна, проникла до орендованого помешкання АДРЕСА_1 , звідки викрала належний їй ноутбук «Lenovo-G 565», моделі №200 71 № nov №CDG3920116, вартістю 3852 грн.

В той же день, заява була зареєстрована у ЖРЗПЗ Таїровського ВМ за №10023. 24.12.2011 року його розгляд було доручено керівництвом відділу оперуповноваженому СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майору міліції ОСОБА_9 .

Одночасно, 23.12.2011 року його розглядом став займатись ст. оперуповноважений СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майор міліції ОСОБА_8 , який працював в одному кабінеті разом з ОСОБА_9 .

23.12.2011 року оперуповноважений СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майору міліції ОСОБА_9 та ст. оперуповноважений СКР майор міліції ОСОБА_8 , які були знайомими з ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вул. Жовтневої Революції відноситься до території що обслуговується Київським РВ, а не Таїровським ВМ, навмисно не передали матеріали за територіальністю, та стали займатись їх розглядом з метою особистою зацікавленості, бажаючи надати послугу своєму знайомому ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 , діючи з особистої зацікавленості в інтересах ОСОБА_10 вступив із своїм раніше судимим знайомим ОСОБА_10 ; ст. оперуповноваженим ОКМДД Таїровського ВМ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_7 ; ст. оперуповноваженим СКР Таїровського ВМ ОСОБА_8 у злочину змову, що направлена на незаконний привід ОСОБА_11 який є знайомим ОСОБА_10 , побиття його під виглядом отримання показів про скоєну крадіжку ноутбука у ОСОБА_12 і примушення до відмови від вимог повернення ОСОБА_10 боргу в сумі 2500 доларів США. Всі вказані особи діяли з особистої зацікавленості в інтересах ОСОБА_10 , який не бажав віддавати грошовий борг ОСОБА_11 .

При цьому вони досягли домовленості про те, що ОСОБА_10 шляхом обману доставить ОСОБА_11 до місця, розташованого неподалік від будівлі «ПриватБанку» по вул. Щорса, 125/1 о 14 годині 00 хвилин, для того щоб його співучасники змогли без перешкод затримати ОСОБА_11 , а потім незаконно доставити його до Таїровського ВМ, де шляхом застосування насилля змусити зізнатися у крадіжці та одночасно відмовитись від вимог до ОСОБА_10 про повернення боргу у розмірі 2500 доларів США, що по курсу НБУ становило 19 973 грн. 25 коп.

Приблизно о 14 годині 23.12.2011 року ОСОБА_9 діючи на виконання злочинної домовленості, на автомобілі «Renaut clio symbol» госномер НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого СКР старшого лейтенанта міліції ОСОБА_13 прибув до відділення АКБ «ПриватБанк», розташованого по вул. Щорса, 125/1 в м. Одесі, куди за заздалегідь досягнутою домовленістю ОСОБА_10 доставив під надуманим приводом ОСОБА_11 , який є його кумом, якому він був зобов`язаний повернути раніше взяту у борг суму у розмірі 2500 доларів США. Тут же неподалік знаходився і ОСОБА_7 , який прибув на автомобілі «Шевроле Круз» держ. номер НОМЕР_2 .

Після чого оперуповноважений СКР Таїровського ВМ майор міліції ОСОБА_9 , старший оперуповноважений ОКМДД Таїровського ВМ ст. лейтенант міліції ОСОБА_7 , перебуваючи у цивільній формі одягу, явно перевищуючи свої повноваження, вчинив завідомо незаконне затримання ОСОБА_11 для приводу до Таїровського ВП. При цьому вони, діючи в особистих інтересах ОСОБА_10 несподівано підійшли до ОСОБА_11 , не представившись та не надавши посвідчення співробітників міліції, вчинили напад на нього, скрутили руки, наносили удари кулаками в область обличчя, голови та тулубу, змушуючи останнього сісти до салону автомобіля.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 чинив опір, вириватись та кликати перехожих на допомогу, вони не змогли з ним впоратись. Тоді ОСОБА_10 напав на ОСОБА_11 ззаду, утримуючи його руками за тулуб та не надавши йому змоги втекти.

Вказані протиправні дії співробітників міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_7 продовжувались протягом 30 хвилин та були пов`язані з явним перевищенням ними своїх службових повноважень, незаконним і необґрунтованим застосуванням ними насилля по відношенню до ОСОБА_11 , нанесенням йому ударів в область обличчя, голови та тулуба, що привело до того, що на місці затримання зібралось велика кількість сторонніх громадян, які викликали на місце події співробітників міліції.

Продовжуючи свої протиправні дії, ст. оперуповноважений ОКМДД Таїровського ВМ ОСОБА_7 наніс удар кулаком ОСОБА_11 в ліву частину обличчя та наніс декілька ударів по голові, після чого схопив останнього за статеві органи та вимагав витягнути руки для одягнення кайданків. Незважаючи на опір ОСОБА_11 , співробітники міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 одягли на нього кайданки та насильно посадили до салону автомобіля. При нанесенні ударів ОСОБА_7 пошкодив собі мізинець на лівій руці.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на автомобілі «Renaut clio symbol» держ. номер НОМЕР_1 , яким керував останній, незаконно доставили ОСОБА_11 до Таїровського ВМ, розташованого в м. Одесі, по Люстдорфській дорозі, 170-а.

23.12.2011 року приблизно о 15 годині оперуповноважений СКР Таїровського ВМ майор міліції ОСОБА_9 та оперуповноважений СКР Таїровського ВМ ст. лейтенант міліції ОСОБА_13 провели ОСОБА_11 до службового кабінету чергового оперуповноваженого СКР ОСОБА_8 , розташованого на 2-мі поверсі будівлі

Старший оперуповноважений СКР ОСОБА_8 виконуючи раніше досягнуту злочинну домовленість, разом з оперуповноваженим ОКМДД Таїровського ВМ ОСОБА_7 , явно перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, не знімаючи з рук затриманого ОСОБА_11 кайданки, протягом 2 годин періодично били останнього. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 наносили ОСОБА_11 удари руками та ногами по обличчю, голові та іншим частинам тіла, супроводжуючи свої незаконні дії насиллям, застосуванням спеціальних засобів у вигляді кайданок, болісними та образливими особистої гідності потерпілого діями, вимагаючи від ОСОБА_11 визнати факт скоєння ним крадіжки особистого майна ОСОБА_12 у вигляді ноутбука, нібито викраденого з будинку АДРЕСА_1 .

При цьому старший оперуповноважений ОСОБА_7 , навмисно принижуючи людську гідність ОСОБА_11 та знущаючись над його особистістю, викинув на підлогу із сміттєвої корзини сміття, примусив його збирати це сміття. Одночасно ОСОБА_7 продовжував наносити удари кулаками по обличчю та в область голови ОСОБА_11 .

Не витримавши побоїв ОСОБА_11 змушений був обмовити себе та визнати факт скоєння ним крадіжки ноутбука, який належав ОСОБА_12 , чого він в дійсності не вчиняв. Потів він написав заяву під диктовку ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заяву про явку з повинною, також підписав пояснення від свого імені, яке складено ОСОБА_8 . При цьому явка з повинною ОСОБА_11 була зареєстрована ОСОБА_8 в ЖРЗПЗ за №10023/1 в той же день о 20 год 30 хв. 23.12.2011 року в черговій частині Таїровського ВМ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 657 від 19.03.2012 року у ОСОБА_11 були встановлені синці обличчя, синці і садна шиї, садна в області лучезап`ясних суглобів, синці стегон, садна в області правого колінного суглоба, садна та синці правої гомілки, які утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Ці ушкодження були заподіянні 23.12.2011 року від ударів рук та ніг.

Вказані ушкодження не були небезпечні для життя, мають незначні швидко перехідні наслідки, тривалістю не більш 6 днів і по цьому критерію, відповідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) як окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Незаконно протримавши в службових кабінетах СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 до 01 години 00 хвилин 24.12.2011 року, тобто більше 10 годин та не передавши затриманого ОСОБА_11 та зібрані матеріали за фактом крадіжки ноутбука ОСОБА_12 до СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, для прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відпустили його, передавши його ОСОБА_10 , який при доставці ОСОБА_11 до себе до дому, повідомив останньому, що за його визволення він сплатив співробітникам міліції хабар, у зв`язку із чим він не буду йому повертати борг у розмірі 2500 доларів США.

2.3.Дії підсудного ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 365 КК перевищення влади, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо воно супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності катування.
2.4.Окрім того, ст.оперуповноважений ОКМДД Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_7 , діючи в інших особистих інтересах інтересах ОСОБА_10 , разом с ОСОБА_9 скоїв завідомо незаконний привід ОСОБА_11 від будівлі «Приватбанка», розташованого по вул. Щорса, 125/1 у будівлю Таїровського ВМ Київського РВ, розташованого в м. Одесі, по Люстдорфській дорозі, 170-а.

23.12.2011 року біля 14 години біля будівлі «Приватбанку» по вулю. Щорса, 125/1 він діючи спільно та узгоджено з оперуповноваженим ОСОБА_9 , не маючи будь яких підстав, застосував насильство до ОСОБА_11 , необґрунтовано застосувавши до нього кайданки, наніс ряд ударів, примусив сісти до автомобіля «Renaut clio symbol» держ.номер НОМЕР_1 .

Після чого ОСОБА_11 був незаконно доставлений до Таїровського ВМ.

2.5. Дії підсудного ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 371 КК завідомо незаконний привід, який був вчинений в інших особистих інтересах.
3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Підсудний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

3.2.Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

3.3.Інші підсудні та їх захисники також не заперечували проти задоволення клопотання, без пояснень жодних підстав своєї правової позиції.

4.Мотиви, з яких суд виходив при винесенні постанови, положення закону яким керувався суд.
4.1.Вивчивши матеріали провадження, вислухавши клопотання захисника, а також думку прокурора, підсудного ОСОБА_7 та інших учасників по справі, суд вважає, що клопотання захисника в інтересах ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а кримінальна справа підлягає закриттю із звільнення підсудного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

4.2.Питання звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності регулюються ст. 11-1 КПК України (ред.1960 року) та ч. 1 ст. 49 КК України.

4.3.Для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинні бути дотримані певні умови, які викладені в ст. 49 КК. Так особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину /ч. 1 п. 4 ст. 49 КПК/.

4.4.В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК, за яке можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК за яке можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

4.5.Судом також встановлено, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 мали місце 23.12.2011 року. Тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше ніж 10 (десять) років. За вказаний час нових злочинів або кримінальних проступків підсудний не вчинив, від органу досудового розслідування не переховувався, у розшуку не перебував, тобто підстав для зупинення або переривання перебігу давності притягнення до кримінальної відповідальності не має. Підсудний повністю розуміє суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

4.6.Думка потерпілого, який не з`являється у судові засідання, не впливає на вирішення такого клопотання по суті, оскільки вимоги закону передбачені в ст. 49 КК є імперативними, які не допускають права вибору і вимагають безумовного їх виконання судом. У даному випадку, з`ясування думки потерпілого за законодавчою нормою, є лише формальність, яка не передбачає жодних можливостей, які б надавали право впливу на вирішення такого клопотання.

4.7.З урахуванням викладених обставин та вимог КК і КПК, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальна справа підлягає закриттю.

4.8. Підсудному роз`яснений зміст частин 2 та 3 ст. 7-1 КПК України (ред. 1960р).

4.9.Виносячи постанову, суд керується ст. ст. 12, 49 КК, ст. ст. 7-1, 11-1, 273, 282 КПК України(1960 р.).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання захисника адвоката ОСОБА_14 в інтересах підсудного ОСОБА_7 задовольнити.

1.2.Закрити кримінальну справу у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 371 КК, на підставі ст. 11-1 КПК та ст. 49 КК, в зв`язку із закінченням строків давності, звільнив його від кримінальної відповідальності.

1.3.Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді поруки громадської організації «Соціальний контроль», яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 скасувати.

2.Набрання постановою законної сили та її оскарження.
2.1.Постанова суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.2.Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

2.3.Постанова суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1