Справа №991/468/22
Провадження №11-сс/991/89/22
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.01.2022 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

ОСОБА_6 подала до суду апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Посилається на таке.

Враховуючи рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 №4-р(ІІ)/2020, Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», норми КПК України, слідчий суддя був зобов`язаний забезпечити ОСОБА_6 можливість ініціювати початок кримінального провадження, тобто надати реальний доступ до судового захисту.

Вважає, що, оскільки Генеральний прокурор, Велика Палата Верховного Суду покривають системні кримінальні правопорушення щодо зловживання владою та службовим становищем суддями, яке полягає у відкритті проваджень за позовними заявами, поданими окружними прокуратурами, які не створені відповідно до закону як юридичні особи, відтак, самі стали співучасниками, вона може ініціювати внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення на підставі ст.5 Конституції України.

Натомість висновки слідчого судді є помилковими, адже навіть за умови відсутності у заяві відомостей, що свідчать про ознаки складу злочину, такі мають бути внесені до ЄРДР із подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.01.2022, постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 від 22.01.2022 на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 16.01.2022 про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Генеральний прокурор ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибула, про поважність причин неприбуття не повідомила.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі Генерального прокурора ОСОБА_7

ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи наведені у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

17.01.2022 засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 направила до Офісу Генерального прокурора заяву від 16.01.2022 про вчинення кримінального правопорушення колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_8 , прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , суддями Верховного Суду, першої та апеляційної інстанцій, які розглядали цивільну справу №912/2385/18, заступником прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської обласної прокуратури, який звернувся до суду з цивільним позовом в інтересах держави, яке, на переконання заявниці, полягає у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Укртранссервіс-груп» використання ними службового становища всупереч інтересам служби; створення та участь у злочинній організації усвідомлено, в інтересах третіх осіб, шляхом підроблення офіційного бланка, подання цивільного позову структурним підрозділом «Олександрійська місцева прокуратура», що не є юридичною особою публічного права, безпідставне ініціювання невиправданої судової тяганини з метою звільнити від відповідальності в незаконний спосіб службових осіб Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, які допустили в 2017 році розтрату бюджетних коштів на суму 90 577,26 грн, інфляційні втрати та 3% річних; чим спричинено тяжкі наслідки інституційній спроможності Держави України, державному бюджету та ОСОБА_6 у сумі 1 млн грн, попередня правова кваліфікація ч.2 ст.364 КК України.

19.01.2022 ця заява надійшла до Офісу Генерального прокурора та була зареєстрована за №13817-22.

24.01.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 , у якій вона просила визнати бездіяльність керівника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , яка полягає у незабезпеченні внесення протягом 24 годин із моменту отримання її заяви від 17.01.2022 про вчинення кримінального правопорушення, у неврученні їй електронним зв`язком повідомлення про прийняття та реєстрацію її заяви про можливе вчинення кримінального правопорушення та у неврученні їй витягу з ЄРДР, протиправною; зобов`язати керівника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 організувати внесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 16.01.2022 про можливе вчинення кримінального правопорушення, вручити їй засобами електронного зв`язку письмове повідомлення про прийняття та реєстрацію її заяви та витягу з ЄРДР, припинити вторинну віктимізацію потерпілої ОСОБА_6 та розпочати досудове розслідування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку, що викладених у заяві ОСОБА_6 обставин недостатньо для початку досудового розслідування, у ній не наведено конкретних відомих заявнику фактів, що можуть свідчити про вчинення зазначеними нею у заяві особами кримінального правопорушення, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Вказаний висновок слідчого судді відповідає положенням закону та встановленим обставинам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України слідує, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Згідно із ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому до ЄРДР відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Із наведеного слідує, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у заяві або повідомленні даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20) дійшов висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Отже, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, неспроможними є посилання в апеляційній скарзі на те, що навіть за умови відсутності у заяві відомостей, що свідчать про ознаки складу злочину, такі мають бути внесені до ЄРДР із подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України.

У заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вказала на ймовірне вчинення колишнім Генеральним прокурором України ОСОБА_8 , прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , суддями Верховного Суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , першої та апеляційної інстанцій, які розглядали цивільну справу №912/2385/18, заступником прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської обласної прокуратури, який звернувся до суду з цивільним позовом в інтересах держави, яке, на переконання заявниці, полягає у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Укртранссервіс-груп» використання ними службового становища всупереч інтересам служби; створенні та участі в злочинній організації усвідомлено, в інтересах третіх осіб, шляхом підроблення офіційного бланка, подання цивільного позову структурним підрозділом «Олександрійська місцева прокуратура», що не є юридичною особою публічного права, безпідставнному ініціювання невиправданої судової тяганини з метою звільнити від відповідальності в незаконний спосіб службових осіб Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, які допустили в 2017 році розтрату бюджетних коштів на суму 90 577,26 грн, інфляційні втрати та 3% річних; чим спричинено тяжкі наслідки інституційній спроможності Держави України, державному бюджету та ОСОБА_6 1 млн грн. Зазначені дії остання кваліфікувала за ч.2 ст.364 КК України.

Диспозицією ст.364 КК України визнано кримінально караним зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Однак обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення, заявником не наведено. Викладені відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, не місять даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення саме цього кримінального правопорушення, зокрема, інформації щодо об`єктивної сторони, а також обґрунтування розміру тяжких наслідків, та є лише припущенням ОСОБА_6 про неправомірність дій службових осіб органів прокуратури, суддів першої, апеляційної інстанції та Верховного суду.

Із огляду на це правильним є висновок слідчого судді про те, що викладених у заяві ОСОБА_6 обставин недостатньо для початку досудового розслідування, у ній не наведено конкретних відомих заявнику фактів, що можуть свідчити про вчинення зазначеними нею у заяві особами кримінального правопорушення.

Тому безпідставними є посилання апеляційної скарги на те, що Генеральний прокурор, Велика Палата Верховного Суду покривають системні кримінальні правопорушення щодо зловживання владою та службовим становищем суддями, яке полягає у відкритті проваджень за позовними заявами, поданими окружними прокуратурами, які не створені відповідно до закону як юридичні особи.

У рішенні по справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 п.1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд із огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

ОСОБА_6 звернулася до Вищого антикорупційного суду у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, її скаргу було призначено та розглянуто по суті слідчим суддею, тобто виконано комплекс заходів, пов`язаних із реалізацією особою права на доступу до суду. При цьому постановлення рішення, із яким особа не згодна, не може розцінюватися як ненадання доступу до суду. Тому помилковим є твердження в апеляційній скарзі, що, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 №4-р(ІІ)/2020, Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», норми КПК України, слідчий суддя був зобов`язаний забезпечити ОСОБА_6 можливість ініціювати початок кримінального провадження, тобто надати реальний доступ до судового захисту.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27 січня 2022 року без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4