Справа №639/6949/21
Провадження №1-кс/639/1814/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ув*язненого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 про порушення його прав та свобод адміністрацією ДУ «Харківський слідчий ізолятор»,-
В С Т А Н О В И В:
18.10.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла вищевказана скарга ОСОБА_4 подана в порядку ст.206 КПК України.
Обґрунтована скарга тим, що перебуваючи у слідчому ізоляторі ОСОБА_4 неодноразово звертався до адміністрації СІЗО щодо неналежних умов тримання під вартою, проте за 3 роки 6 місяців останнього утримують в умовах, які не відповідають Закону України, а будь-які його заяви щодо цього факту не реагують.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 та ув*язнений ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.
Представник слідчого ізолятору до судового засідання не з*явився, про причину неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справ належним чином.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Червонозаводського районного м. Харкова від 14.04.2020 за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.
З 01.08.2018 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де останній перебуває і на теперішній час.
Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Ст. ст. 8, 9 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому. нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.
ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошував, що відповідно до статті 3 Конвенції держава повинна забезпечити тримання особи під вартою в умовах, які відповідають принципу поваги до людської гідності, щоб спосіб і метод виконання заходу не завдавали їй душевного страждання, які б перевищували неминучий рівень страждання, властивого триманню під вартою, і щоб з огляду на практичні вимоги ув`язнення її здоров`я і самопочуття були належним чином забезпечені (рішення у справі «Кудла проти Польщі»).
Статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни (ст. 9 Закону).
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що під час оцінки умов тримання під вартою має враховуватися сукупний вплив цих умов, а також конкретні твердження, висунуті заявником. Також має враховуватися тривалість періоду, упродовж якого особа трималася під вартою у конкретних умовах. У випадку надання правдоподібного та досить детального опису стверджуваних нелюдських або таких, що принижують гідність, умов тримання під вартою, які є достатнім доказом жорстокого поводження, тягар доведення покладається на державні установи, оскільки лише останні мають доступ до інформації, яка може підтвердити або спростувати ці твердження (рішення у справі « Муршич проти Хорватії»).
З огляду на те, що до слідчого судді надійшли відомості про не надання належних умов утримання ув`язненого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі, і такі відомості не були спростовані представниками установи слідчого ізолятора шляхом надання відповідних доказів, з метою перевірки неналежних умов тримання під вартою та дотримання прав ув`язнених, слідчий суддя вважає за необхідне доручити органам прокуратури здійснити перевірку повідомлених заявником фактів неналежного утримання та у випадку їх підтвердження вжити відповідних заходів щодо дотримання прав заявника.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ув`язненого ОСОБА_4 подану в порядку ст. 206 КПК України - задовольнити.
З метою забезпечення додержання прав ОСОБА_4 на належні умови його утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» доручити уповноваженій особі Харківської обласної прокуратури провести перевірку зазначених у скарзі ОСОБА_4 фактів неналежного утримання в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та у випадку їх підтвердження вжити відповідних заходів щодо дотримання прав ув`язненого.
Про результати проведеної перевірки повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова та скаржника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1