Справа № 539/4625/19
Провадження №1-кп/548/15/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальне провадження № 0001140 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кандалакша Мурманської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, учасника АТО, такого, що не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
07.09.2019 близько 21:30 год обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесної сварки з потерпілим ОСОБА_8 , наніс останньому лезом розкладного ножа один удар у ділянку живота, після чого, перебуваючи у своїй кімнаті вказаної квартири, завдав ОСОБА_8 ще один удар розкладним ножем у ділянку живота потерпілого та один удар по лівій кисті, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ушкоджень передньої поверхні живота справа з ушкодженням печінки і проникненням в грудну порожнину справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а також у вигляді різаної рани по ліктьовій поверхні лівої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині визнав в частині нанесення ножових поранень ОСОБА_8 , однак пояснив, що 07.09.2019 вони з Папіним трошки випили. Увечері обвинувачений пішов у свою кімнату відпочивати, однак почув, як свариться ОСОБА_9 (онук) та потерпілий. Коли зайшов на кухню, ОСОБА_10 сказав, що ОСОБА_9 хоче їсти, тоді обвинувачний почав готувати вермішель. Папін з онуком пішли в кімнату. Вермішель збігла, потім зайшов ОСОБА_10 на кухню та поскаржився на неприємний запах від їжі. Обвинувачений кинув готувати та збирався йти в кімнату. Однак ОСОБА_10 ударив обвинуваченого в центральній кімнаті, в той час, як внук сидів на ліжку та бачив дії ОСОБА_10 , навіть сказав йому: «Що ж ти робиш?» Після цього ОСОБА_6 пішов у кімнату, сів на ліжко, біля яйого стояла тумбочка, де лежав складаний ніж ОСОБА_6 . Через декілька хвилин ОСОБА_10 прийшов у кімнату обвинуваченого з претензіями, сказав: «Що ти таке витворяєш?». На думку обвинуваченого, потерпілий мав на увазі те, що ОСОБА_6 спалив вермішель. В цей час обвинувачений сидів на ліжку, витирав сорочкою кров. Зазначив, що потерпілий не висловлював погроз обвинуваченому. Тоді ОСОБА_6 взяв ніж з тумбочки, встав з ліжка, підійшов до потерпілого та ударив 1 раз в живіт. Обвинувачений зазначив, що схопив ножа і наніс удар ОСОБА_10 , бо думав, що той знову буде бити обвинуваченого, таким чином хотів попередити напад потерпілого. Потім ОСОБА_10 знову ударив ОСОБА_6 по голові, після цих подій нічого не пам`ятає, тільки, як його несли на ковдрі. Стверджував, що на кухні не бив потерпілого, наніс лише 1 удар ножем у своїй кімнаті. Зазначив, що умислу на завдання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень він не мав, вчинив ці дії, щоб захиститись він нападу ОСОБА_8 . Пояснив, що вони раніше сварились з потерпілим, до цього, десь за 2 тижні Папін побив обвинуваченого так, що той лежав у лікарні. У вчиненому розкаявся, вказав, що дуже шкодує за свої дії.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 , його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який засвідчив, що він проживає більше 15-ти років за адресою: АДРЕСА_1 з цивільною дружиною ОСОБА_11 , її 11-річним онуком, а також братом дружини обвинуваченим ОСОБА_6 . В сім`ї часто виникали конфлікти між потерпіним та обвинуваченим. В той день дружина попросила погуляти з онуком та зварити йому їсти, обвинувачений взявся варити макарони, а потерпілий гуляв з дитиною на вулиці. Коли ОСОБА_8 повернувся в квартиру, то почув запах горілогою, попросив ОСОБА_12 зробити менший вогонь, натомість обвинувачений вилаяв його. Потерпілий почав заходити на кухню, щоб зробити менший газ, і, коли він перебував в дверному пройомі, обвинувачений вдарив його складаним ножем з червоною ручкою. ОСОБА_8 спитав: «Для чого ти це зробив?», а Кирпань пішов до себе в кімнату. Тоді потерпілий взяв рушника в ванній кімнаті, затиснув ним рану та пішов у кімнату Кирпаня з`ясовувати, чому той його вдарив. У відповідь обвинувачений наніс два удари ножем, один в живіт, а від іншого потерпілий відмахнувся, тому отримав поріз на руці. Потім потерпілий почав бити ОСОБА_12 однією рукою. Потім забіг онук, потерпілий попросив, щоб він пішов до сусідів та викликав швидку. Дитина бачила потерпілого в крові, події нанесення ударів хлопчик не бачив. Потім приїхала поліція, стали розбиратись, обидва перебували в кімнаті ОСОБА_12 . Пізніше приїхала швидка. Загалом обвинувачений наніс ножем 2 удари в живіт та один по руці. Потерпілий зазначив, що і він, і обвинувачений того вечора перебували в стані алкогольного сп`яніння. При визначенні покарання ОСОБА_6 покладається на розсуд суду;

- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_10 і ОСОБА_12 є його дідусями. Того дня свідок був у гостях з обома дідами. Коли почалась сварка, хлопчик був сам у своїй кімнаті та грав на телефоні. Чув, що потерпілий та обвинувачений почали сваритись через вермішель, яку варив ОСОБА_14 і вона згоріла і воняла. Почали битися у кімнаті у ОСОБА_12 , а свідок побіг до сусідів. Хто перший почав бійку, він не знає. Свідок бачив, як вони бились ножами, у ОСОБА_12 у руках бачив ніж. Свідок бачив, як у кімнаті ОСОБА_12 обвинувачений 1 раз ударив ножем потерпілого. У сусідів пробув десь 10 15 хв, потім повернувся в квартиру з сусідкою, швидкої і поліції ще не було. Потім бачив, як лежав дід Вітя на підлозі, а Папін сидів на кріслі. В обох були рани, у кімнаті ОСОБА_12 була кров, більше ніде кров не бачив;

- рапортом старшого інспектора-чергового Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 07.09.2019, з якого слідує, що до чергової частини надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається бійка з застосуванням ножів (т. 1 а.с. 92);
- рапортом старшого інспектора-чергового Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 08.09.2019, з якого слідує, що від лікаря Лубенської КЦМЛ надійшло повідомлення про те, що до лікарні доставлений та госпіталізований ОСОБА_8 з ушкодженням у вигляді різаної рани передньої черевної стінки в ділянці правого підребер`я, (т. 1 а.с. 93);
- протоколом огляду місця події від 07.09.2019 та фототаблицею до нього, в якому зафіксована обстановка в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, розташування кімнат у квартирі, вигляд ванної кімнати, кухні та житлової кімнати, місця, де виявлені сліди речовини бурого кольору у ванній кімнаті, на підлозі в коридорі, на кухні та в житловій кімнаті на підлозі та на речах, що там знаходяться, а також вилучено 6 ножів з приміщення квартири (т. 1 а.с. 95 114);
- протоколом огляду речей від 07.09.2019 та фототаблицею до нього, з якого слідує, що на одязі, в який були одягнені потерпілий та обвинувачений, виявлена речовина бурого кольору, зокрема на спортивних штанах сірого кольору, светрові чорного кольору, капцях сірого кольору, належних ОСОБА_8 , а також на спортивних штанах синього кольору, належних ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 115 121);
- висновком експерта № 200 від 12.11.2019, яким встановлено, що у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ушкоджень передньої поверхні живота справа з ушкодженням печінки і проникненням в грудну порожнину справа, які утворились від дії гострого предмету, що мав колото-різані властивості, можливо 07.09.2019, при чому, в ділянку живота справа було нанесено не менше 2 травматичних діянь і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, а також у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани по ліктьовій поверхні лівої кисті, які утворились від дії гострого предмету з ріжучими властивостями, можливо 07.09.2019, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Такі тілесні ушкодження не могли бути спричинені ОСОБА_8 власноручно та не могли утворитись при падінні останнього на тверду поверхню (т. 1 а.с. 126 127);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2019 з DVD-диском за участю ОСОБА_6 , в ході якого обвинувачений підтвердив, що 07.09.2019 увечері він наніс один чи декілька ударів (точно не пам`ятає) складаним ножем в область живота ОСОБА_8 , при цьому на місці події, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 показав, де на кухні почався конфлікт між ним та потерпілим, де в житловій кімнаті ОСОБА_8 збив з ніг ОСОБА_6 , а також, місце, де між ними відбулася бійка, показав область та механізм нанесення удару потерпілому, де після цього перебував обвинувачений, коли приїхала поліція та швидка /т. 1 а.с. 129 132/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2019 з DVD-диском за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого обвинувачений підтвердив, що 07.09.2019 він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , разом з онуком та братом цивільної дружини ОСОБА_6 . Останній готував на кухні макарони, потерпілий почув запах пригорілої їжі та крикнув про це ОСОБА_6 , а коли зайшов до кухні, обвинувачений ударив його розкладним ножем в живіт та утік до своєї кімнати. Після цього, потерпілий пішов у ванну, знайшов там рушник та, затиснувши ним рану, пішов з`ясовувати причин нападу до ОСОБА_6 в кімнату, де останній ще раз наніс йому удар в живіт, а також порізав руку, коли ОСОБА_8 захищався від наступного удару. Після цього, потерпілий наніс 4-5 ударів ОСОБА_6 по обличчю, а ослабнувши, впав на підлогу, потім приїхала поліція та швидка. У квартирі на місці події ОСОБА_8 показав, де на кухні почався конфлікт між ним та потерпілим а також на манекені показав механізм нанесення потерпілому удару ножем. Також ОСОБА_8 вказав свій подальший маршрут до ванної кімнати та житлової кімнаті ОСОБА_6 , та продемонстрував область та механізм нанесення йому обвинуваченим другого та третього ударів ножем, а також механізм нанесення потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 133 136);
- висновком експерта № 1346 від 08.11.2019, згідно якого встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до ІІІ групи, а кров ОСОБА_6 до ІІ групи (т. 1 а.с. 139, 140);
- висновком експерта № 1347 від 19.11.2019, яким встановлено, що на представлених на експертизу наволочці та простирадлі з кімнати № 2 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 142 144);
- висновком експерта № 1349 від 19.11.2019, з якого вбачається, що на представлених на експертизу змиві з верхньої поверхні кухонної стійки, розташованої між газовою плитою та раковиною, змиві з верхньої поверхні кухонної стійки, розташованої праворуч від входу до кухні, змиві з металевої ванни, змиві з підлоги при вході в кімнату № 2, змиві з підлоги біля ліжка в кімнаті № 2 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 146 148);
- висновком експерта № 1350 від 19.11.2019, з якого вбачається, що на представлених на експертизу вирізі з покривала, яким було заслане друге крісло зліва в кімнаті № 1, та вирізі зі шпалер зі стіни в кімнаті № 2 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 150, 151);
- речовими доказами по справі.
Оцінивши зібрану та перевірену в судовому засіданні сукупність доказів, суд вважає доведеною провину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Так, з висновку експерта № 200 від 12.11.2019 вбачається, що 07.09.2019 ОСОБА_8 було завдано два проникаючі колото-різані ушкодження передньої поверхні живота справа, які утворились від дії гострого предмету, що мав колото-різані властивості, а також ушкодження у вигляді різаної рани по ліктьовій поверхні лівої кисті, які утворились від дії гострого предмету з ріжучими властивостями.
З показань потерпілого слідує, що один удар ножем йому було завдано ОСОБА_6 у приміщенні кухні в ході сварки через зіпсовану їжу, після чого ОСОБА_8 пішов у ванну кімнату, взяв там рушника, затиснув рану та прийшов до кімнати ОСОБА_6 з`ясовувати причину такого вчинку обвинуваченого, де ОСОБА_6 ще раз ударив його ножем в живіт, після чого ОСОБА_8 , захищаючись рукою від наступного удару ножем, отримав поріз руки.
Такі показання потерпілого співпадають з його показами, наданими в ході слідчого експерименту 26.09.2019 та вищевказаним висновком експерта.
Крім цього, висновками експертів № 1347, 1349 та 1350 від 19.11.2019 встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_8 виявлено не тільки у кімнаті ОСОБА_6 (на наволочці та простирадлі, на вирізі зі шпалер, на підлозі кімнати), а й у інших кімнатах квартири, зокрема у ваній кімнаті (на металевій ванні) та на кухні (на поверхнях кухонних стійок), а також в іншій житловій кімнаті (на вирізі з покривала, яким було заслане крісло).
Сліди крові у вказаних кімнатах були також зафіксовані протоколом огляду місця події від 07.09.2019, в ході якого були вилучені змиви речовини бурого кольору на речах у ванній кімнаті, на кухні та в житловій кімнаті.
З викладеного вбачається, що показання потерпілого в частині хронології подій та маршруту його пересування, зокрема, про те, що перший удар ножем він отримав на кухні, після чого пішов у ванну кімнату, а потім до кімнати ОСОБА_6 , відповідають фактичним обставинам, встановленим в ході проведення огляду місця події та слідчого експерименту з потерпілим, а також підтверджуються висновками експертів.
Така хронологія подій відповідає також показанням ОСОБА_6 , який зазначав, що потерпілий ударив його першим в ході конфлікту через зіпсовану їжу, що, на думку суду стало мотивом для завдання удару ножем ОСОБА_8 обвинуваченим.
Натомість версія обвинуваченого про те, що він не ударяв ОСОБА_8 ножем на кухні, а зробив це лише одного удару у своїй кімнаті, не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.
Так, у своїх показаннях обвинувачений зазначав, що ударив ОСОБА_8 ножем один раз в живіт, коли той прийшов до його кімнати, намагаючись зупинити напад потерпілого.
Разом з тим, в ході проведення слідчого експерименту 11.10.2019 ОСОБА_6 вказував, що він не пам`ятає, скільки саме ударів він завдав потерпілрму чи 1 чи декілька.
Крім того, обвинувачений ніяк не пояснив суду той факт, що, якщо він завдав потерпілому лише один удар ножем у своїй кімнаті, звідки тоді у ОСОБА_8 наявні два проникаючі ушкодження живота справа і різана рана на руці та як потерпілий міг отримати ці інші тілесні ушкодження.
Оцінюючи показання потерпілого та обвинуваченого у сукупності з висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до твердого переконання про те, що ОСОБА_6 07.09.2019 завдав ОСОБА_8 не менше трьох ударів ножем, при чому один з них в приміщенні кухні, а не менше двох в ході розбірок у кімнаті ОСОБА_6 .
Надаючи перевагу показанням потерпілого над показами обвинуваченого в частині кількості завданих ударів ножем та локацій у квартирі, в яких ці ушкодження були завдані ОСОБА_8 , суд враховує, що показання потерпілого є детальними, логічними, не відрізнялися від показань, наданих ОСОБА_8 в ході досудового розслідування, та відповідають фактичним обставинам, встановленим в ході проведення слідчих дій, натомість ОСОБА_6 змінював свої покази в частині кількості нанесених ударів, плутався у показаннях стосовно того, чи висловлював погрози потерпілий у його кімнаті перед тим, як обвинувчений ударив його ножем, що свідчить про бажання обвинуваченого висвітлити обставини злочину якомога вигідніше для обвинуваченого.
Разом з тим, суд не приймає доводи сторони захисту про заподіяння ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони та необхідності перекваліфікації діяння ОСОБА_6 за ст. 124 КК України, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 36 КК України визначено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» № 1 від 26.04.2002, слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Враховуючи досліджені конкретні обставини справи, надавши оцінку як діям потерпілого, так і обвинуваченого, встановивши їх співвідношення та відповідність захисту небезпечності посягання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не перебував у стані необхідної оборони, оскільки судом не встановлено з боку потерпілого такого противоправного посягання на обвинуваченого, яке б викликало невідкладну необхідність у заподіянні шкоди його здоров`ю.

На думку суду, дії потерпілого ОСОБА_8 , який прийшов до кімнати з`ясовувати стосунки після того, як ударив ОСОБА_6 на кухні та отримав від нього удар ножем, не були такими, щоб могли викликати у обвинуваченого відчуття загрози його життю або здоров`ю, оскільки ОСОБА_8 прийшов сам, не маючи нічого в руках та будучи пораненим у живіт, що виключало його активні дії, які б могли становити реальну загрозу життю чи здоров`ю обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_6 у своїх показаннях зазначав, що ОСОБА_8 не висловлював йому ніяких погроз, не почав на нього нападати, а тільки запитав: «Що ти таке витворяєш?», натомість обвинувачений ударив потерпілого ножем майже одразу після цих слів, не намагаючись відлякати ОСОБА_8 демонстрацією ножа чи іншим чином.

Суд вважає за необхідне зазначити, що дії ОСОБА_8 при завданні обвинуваченому удару рукою на кухні були протиправними та раптовими, проте подальший прихід ОСОБА_15 у кімнату обвинуваченого вже не був таким раптовим, а дії ОСОБА_6 , хоча й були викликані обуренням від попереднього нападу на нього, проте не мали характер самооборони, а були направлені саме на заподіяння умисного тілесного ушкодження, оскільки обвинувачений не намагався налякати ОСОБА_8 ножем та уникнути бійки, а ударив потерпілоого ножем до того, як останній почав наносити йому удари.

Зважаючи на викладене, зокрема на поведінку потерпілого, спрямованість його умислу, який прийшов у кімнату ОСОБА_6 з`ясовувати стосунки, маючи тяжке тілесне ушкодження та не маючи будь-яких предметів та засобів для нападу в руках, що також вказує на нерівне співвідношення сил, суд не вбачає підстав для ОСОБА_6 сприймати загрозу нападу як реальну.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений мав реальну можливість ефективно відбити суспільно-небезпечне посягання на нього шляхом погроз та демонстрації ножа, однак він не вчинив цього для відвернення чи припинення посягання.

Натомість обвинувачений наніс удар ОСОБА_8 , коли останній стояв та не вчиняв ніяких активних дій. При цьому, дії ОСОБА_6 можливо охарактеризувати як активні умисні дії.

Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б свідчили про перебування ОСОБА_6 в стані необхідної оборони, а як перший, так і другий удари ножем у живіт потерпілого були нанесені ОСОБА_6 з прямим умислом на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а тому суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 124 КК України.

За таких обставин, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечних для життя в момент заподіяння, так як обвинувачений ОСОБА_6 07.09.2019 року близько 21:30 год, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки потерпілим ОСОБА_8 на ґрунті неприязних відносин, спочатку на кухні, а потім у своїй кімнаті, наніс розкладним ножем по одному удару в область живота потерпілого, а також один удар по лівій кисті ОСОБА_8 , в результаті чого потерпілому було спричинено два проникаючі колото-різані ушкодження передньої поверхні живота справа з ушкодженням печінки і проникненням в грудну порожнину справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а також рана по ліктьовій поверхні лівої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003, суди можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку. Якщо якась із обставин, наведених у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.

Таким чином, суд враховує щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , який, незважаючи на часткове визнання вини з огляду на неправомірну поведінку потерпілого, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв відшкодувати завдані збитки.

Також, з урахуванням п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки факт вживання спиртних напоїв у день вчинення злочину підтверджували як обвинувачений, так і потерпілий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, враховуючи наявність обтяжуючої покарання обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, а з урахуванням обставин вчинення злочину, який ОСОБА_6 скоїв у відповідь на неправомірну поведінку потерпілого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, наближений до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який є непрацездатним, учасником АТО, а також, з урахуванням наявної по справі пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 36, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі у вигляді:
-п`яти ножів, вилучених з верхньої шухляди кухонної тумби, розташованої на кухні між раковиною та газовою плитою, змиву РБК та контрольний змиву до нього, вилучених з верхньої поверхні кухонної стійки, розташованої між газовою плитою та раковиною, змиву РБК та контрольного змиву до нього, вилучених з верхньої поверхні кухонної стійки, розташованої праворуч від входу до кухні, змиву РБК та контрольного змиву до нього, вилучених з металевої ванни, вирізу з покривала, яким було заслане друге крісло з ліва в кімнаті № 1, вирізу зі шпалер зі стіні, яка розташована праворуч від входу в кімнату № 2, змиву РБК та контрольного змиву до нього, вилучених з підлоги при вході в кімнату № 2, змиву РБК та контрольного змиву до нього, вилучених з підлоги біля ліжка в кімнаті № 2, простирадла зі слідами РБК, вилученого з ліжка в кімнаті № 2, наволочки, вилученої з ліжка в кімнаті № 2, зіскоба зі стіни за шафою, що розташована праворуч від входу в кімнату № 2, складного ножа з дерев`яною коричневою ручкою, вилученого з підлоги в кімнаті № 2, штанів спортивних сірих з білими полосами з нашаруванням РБК, светра шерстяного чорного з помаранчевими полосами з нашаруванням РБК, капців сірих на чорній гумовій підошві з нашаруванням РБК, штанів спортивних темно-синіх напівшерстяних з нашаруванням РБК, що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити, скасувавши заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна, встановленого ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2019 року.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого та потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Головуючий: