Справа № 704/791/21
Провадження 1-кп/698/212/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000566 від 10.08.2021 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, зареєстованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Манківського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 р. за ч. 1 ст. 125 КК України, обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року о 22 год 00 хв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по місцю проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 з мотивів фізично покарати співмешканку потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою виник конфлікт, діючи умисно та цілеспрямовано, незаконно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень наніс потерпілій ОСОБА_4 близько п`ятнадцяти ударів руками та ногами по голові, тулубі на ногах, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на нижніх повіках правого та лівого ока, синець лівої вушної раковини, синець нижньої третини правового плеча по пепередньо-бічній поверхні, синець верхньо-зовнішнього квадранта лівої молочної залози, синець в середній третині лівого плеча по передньо-внутрішній поверхні, синець передньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синець передньої черевної стінки в нижній третині, синець передньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синець передньої черевної стінки в нижній третині, синець верхньої третини лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, синець нижньої третини правого стегна попердньо-внутрішній поверхні, синець від середньої до нижньої третини лівого стегна по задньо-бічній поверхні, які відповідно до висновку спеціалістав в галузі судово-медичної експертизи від 09.08.2021 року № 387 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спрчинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч.1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощенному провадженні.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.
Суд дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України віднесене до умисного кримінального проступку.
ОСОБА_3 раніше судимий вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., відомості про сплату відсутні, тобто штраф не сплачено, та покарання не виконано, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний злочин, офіційно не працює, утриманців не має.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується як особа, що не працює, зловживає алкогольними напоями.
ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікарня нарколога з 28.02.2011 року по даний час з діагнозом: Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (шифр Ф10,0), а в лікаря психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_3 менш суворого покарання в частині розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, буде явно несправедливим через м`якість, зважаючи на обставини вчиненого кримінального проступку.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання, а саме у виді арешту, обмеження волі, передбаченого санкцією ст. 125 ч.2 КК України, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на обставини, які пом`якшують покарання.
Крім того, ОСОБА_3 згідно зазначеного у обвинувальному акті і наданих разом з ним документами до суду не працює, тому йому враховуючи вимоги ст. 57 ч.1 КК України не може бути призначене покарання у виді виправних робіт, передбачене санкцією ст. 125 ч.2 КК України.
Разом із тим відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України та остаточно призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднавши покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 року підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати відсутні.
В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока) годин.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока) годин та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Маньківського районного суду Київської області від 26.07.2018, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. - виконувати самостійно.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Катеринопільський районний суд Черкаської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1