Справа №155/1/19
Провадження №1-кп/155/16/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Борочиче Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2009 року),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 22 вересня 2016 року в період часу з 22 години по 24 годину 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в гостях у житловому будинку, що в АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, таємно, викрав планшет марки Lenovo вартістю 850 гривень із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 25 гривень та мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «WIZE 03PSP 3458 DUO», вартість якого згідно з висновком експерта №17/2018 від 31 січня 2018 року становить 1052,19 гривень із двома сім-картами мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» вартістю по 25 гривень кожна, власником яких являється ОСОБА_6 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1977 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що 22 вересня 2016 року, близько 00 годин 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , викрав планшет та мобільний телефон належний ОСОБА_6 . Суму завданих збитків не заперечує, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак в письмовій заяві вказав, що претензій ані матеріального, ані морального характеру до обвинуваченого не має. Розгляд кримінального провадження просив проводити у його відсутність.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому вказаною статтею Кодексу, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який на даний час, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
До обставин, які, відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.
До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, відсутність у потерпілого будь-яких претензій до нього, інші конкретні обставини справи, зокрема його поведінку в суді.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
У відповідності до вимог ст.100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
Судові витрати, згідно з ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону України від 04 червня 2009 року) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речові докази, зокрема, мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «WIZE 03PSP 3458 DUO», який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 00 копійок.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий