Справа № 466/886/20
провадження 1-в/462/178/21
У Х В А Л А

08 листопада 2021 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від призначеного покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, який проживає на АДРЕСА_1 ,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці, на підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Залізничний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся в суд з поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що іспитовий строк закінчився, засуджений зарекомендував себе посередньо, 01.02.2021 року не з`явився на планову реєстрацію в орган пробації, за що у нього було відібране пояснення та винесено письмове попередження. Під час іспитового строку нових кримінальних правопорушень не скоїв, проте притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127, ч.4 ст.126, ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання заперечила, зазначивши, що покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року враховано при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Львівського апеляційного суду від 12.10.2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду подання.

Заслухавши думку представника органу пробації та прокурора, вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці, на підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов?язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Разом з тим, вироком Львівського апеляційного суду від 12.10.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 років 6 місяців. Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань визначених за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 7 місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Враховуючи наведене, оскільки покарання, від відбування якого просить орган пробації звільнити засудженого ОСОБА_5 враховане при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за новим вироком Львівського апеляційного суду від 12.10.2021 року, тому підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року відсутні і у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні подання Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 03.09.2020 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1