Справа № 147/11/22
Провадження № 1-кс/147/9/22
УХВАЛА
12 січня 2022 року смт. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області
ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
представника заявника, адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.12.2021 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000416 від 14.09.2021, -
встановив:
У січні 2022 року в провадження суду надійшла скарга ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.12.2021 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000416 від 14.09.2021.
Автор скарги вказує, що він 10.12.2021 р. було надіслано слідчому клопотання про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого в кримінальному провадженні. 14.12.2021 р. постановою слідчий відмовив у задоволенні даного клопотання. Ознайомившись зі змістом даної постанови, вважає її необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 55, 110 КПК України. Зокрема зазначив, що в оскаржуваній постанові слідчий вказує, що потерпілій особі має бути заподіяна шкода, та приходить до висновку, що шкоду ОСОБА_4 не заподіяно. Однак такі висновки слідчого є помилковими та не грунтуються на нормах закону. Слідчий вдається до припущень, вказуючи, що шкоди не заподіяно. В матеріалах кримінального провадження відсутня відповідна експертиза , яка б надавала змогу слідчому вказувати на відсутність заподіяної шкоди. Шкода має очевидний характер, оскільки в супереч вимогам земельного законодавства України, Ободівська сільська рада не поновила ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки, площею 30,7441 га. Депутати Ободівської сільської ради, утримуючись від голосування умисно, за попередньою змовою з невстановленими особами, вчинили умисні дії, спрямовані на не продовження договору оренди землі, чим створили правову невизначеність, оскільки ОСОБА_4 розраховував на поновлення договору оренди з метою здійснення господарської діяльності та дотримався усіх дій, які надають право на поновлення договору.
Просив зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , в межах розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000416 від 14.09.2021 р., розглянути клопотання від 10.12.2021 р. «Про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого», яке задовольнити, повідомивши про прийняте рішення.
В судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 , підтримав вимоги скарги. Додатково зазначив, що прохальна частина скарги є некоректною, тому уточнив її вимоги та просив скасувати оскаржувану постанову слідчого. Також просив зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі. При вирішенні питання по суті, поклався на розсуд суду.
За таких обставин, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд враховує наступне.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Так, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 364 КК України, відомості щодо якого внесені в ЄРДР за №0000416 від 14.09.2021 р.
З Витягу з ЄРДР від 14.09.2021 вбачається, що вказане кримінальне провадження зареєстровано за заявою ОСОБА_3 від 13.09.2021 р., поданою в інтересах ОСОБА_4 про те, що службові особи Ободівської сільської ради Гайсинського району, зловживаючи своїм службовим становищем, відмовляються надати дозвіл на поновлення договору оренди земельної ділянки, площею 30,741 га.
В рамках даного кримінального провадження, адвокат ОСОБА_3 , в інтересах його довірителя, 14.12.2021 р. подав слідчому СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , клопотання про залучення до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого ОСОБА_4 .
Однак постановою слідчого від 14.12.2021 р., відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені в ЄРДР за № №0000416 від 14.09.2021 р.
Постанова слідчого мотивована тим, що ОСОБА_4 даним кримінальним правопорушенням не заподіяно будь-якої шкоди. Оскільки потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, крім того об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України є встановлення законом порядку використання влади, повноважень, становища та пов`язаних з ними можливостей службовими особами органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх апарату об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності. Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином в разі завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
З вказаною постановою заявник не згідний, що слугувало підставою для її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст. 55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною першою вказаної норми закону визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано моральної шкоди.
Фактично, шкода це об`єктивна категорія, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.
Під час судового розгляду потерпілий бере участь у безпосередній перевірці доказів, підтримує обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлює свою думку стосовно призначення покарання обвинуваченому, а також при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.
Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 24 КПК України гарантує потерпілому право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Це право є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють досудове розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Чинний КПК України дає чіткий перелік кола рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування, а також надає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. З метою забезпечення цього права слідчий зобов`язаний забезпечити можливість його реалізації, тобто роз`яснити потерпілому порядок оскарження: яким чином, у яких випадках і до кого може звернутися заявник із вимогою про усунення допущених відносно нього порушень. Найважливіше право потерпілого, що передбачене чинним КПК України це право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Разом з тим, п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення скаржнику шкоди.
В оскаржуваній постанові слідчий вказує, що на момент її винесення відсутні достатні підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні, оскільки останньому не завдано будь-якої шкоди.
Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей, чому слідчий не приймає до уваги доводи наявності в заявника матеріальної, моральної шкоди чи порушення його інтересів, які передбачені законом.
Таким чином, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 55 КПК України, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий дійшов висновку про не заподіяння заявнику шкоди.
Вважаю за необхідне зазначити, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і відповідно широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, тому слідчий суддя приходить до переконання, що визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні гарантуватиме повний та всебічний розгляд наведених скаржником фактів вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги відсутність на день розгляду скарги даних про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов переконання, що постанову слідчого від 14.12.2021 р. слід скасувати та зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області повторно розглянути питання залучення ОСОБА_4 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно з положеннями глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні, якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим до задоволення не підлягають.
Керуючись вимогами ст. ст. 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.12.2021 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000416 від 14.09.2021, задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.12.2021 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000416 від 14.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, повторно розглянути питання визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0000416 від 14.09.2021, відповідно до поданого клопотання від 14.12.2021 р. та винести процесуальне рішення з урахуванням висновків зазначених в мотивувальній частині ухвали.
В задоволені решти вимог відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено о 08.30 год. 13.01.2022 р.
Слідчий суддя ОСОБА_1