Справа № 646/7008/21
№ провадження 1-кп/646/772/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2021 року за №000349 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2021 року за №000349 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст. за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, які відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, прокурор вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 продовжують існувати.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з урахуванням його міцних соціальних зв`язків та особи обвинуваченого.
Колегія суддів, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, встановила наступне.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді від 10.06.2021, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 06.09.2021 продовжений на строк до 04.11.2021.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив у тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме - ризиків можливості переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 7, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, міцність соціальних зв`язків.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, неодружений, офіційно не працевлаштований, учасник бойових дій, нагороджувався відзнакою Президента України за участь в АТО АТ №251611, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого діяння обвинуваченому ОСОБА_7 , як воно сформульоване стороною обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового кримінального правопорушення, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , доведені прокурором та продовжують існувати.
Зазначені обставини у сукупності та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, виправдовують тримання особи під вартою, а також свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому колегія суддів вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави та відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Наявність того, що обвинувачений є учасником бойових дій, нагороджувався відзнакою Президента України за участь в АТО АТ №251611 заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
При постановленні даної ухвали колегія суддів, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 про продовження строку тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 01 січня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Строк дії ухвали встановити до 01 січня 2022 року включно.
Ухвала про продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3