Справа № 191/4091/21
Провадження № 1-кс/191/759/21
У Х В А Л А
іменем України

08 грудня 2021 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання дізнавача СД Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000259 від 24.11.2021 року, а також перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що 08.11.2021 в період часу з 14:00 години по 17:00 години, невстановлена особа, перебуваючи з дозволу власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою, шахрайським способом заволоділа мобільним телефоном марки «HONOR 8A» моделі JAT-LX1 з чохлом, чим спричинила матеріального збитку ОСОБА_5 .

24.11.2021 за даним фактом СД Синельниківського РУП зареєстровано кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 09.11.2021 приблизно о 14:30 годині, він їхав на своєму автомобілі до себе додому по пров. Шкільному в смт. Славгород. Так, неподалік від парку по пров. Шкільному він побачив жінку, яка махала йому рукою та просила зупинитися. Зупинившись він почав питати, що їй треба та вона йому запропонувала купити в неї мобільний телефон «Honor», синього кольору, без чохла за грошові кошти в сумі 700 гривень. Він почав питати в неї крадений він чи ні та, вона відповіла, що ні, також сказала, що претензій не буде. Після, він домовився з нею, що купить в неї мобільний телефон за грошові кошти в сумі 600 гривень, на що вона погодилась та він віддав їй гроші, купюрами по 200 гривень.

В ході досудового розслідування, 06.12.2021 ОСОБА_6 добровільно видав для огляду та подальшого вилучення мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

В подальшому вилучений мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 був оглянутий та вилучений до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказане майно, а саме мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 був визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженні та є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучений в ході огляду предмета від 06.12.2021 року мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 має значення речового доказу, та вказує на вчинення кримінального правопорушення особою, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також з метою забезпечення виконання в подальшому цивільного позову виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просить, накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме на вилучений в ході огляду предмета від 06.12.2021 мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Вказаний мобільний телефон передати на відповідальне зберігання потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі. Клопотання підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частин 1-3 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, в провадженні дізнавачаСД Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000259 від 24.11.2021 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, виявлене та вилучене під час проведення 06.12.2021 року огляду предмету зазначене у клопотанні дізнавача майно є об`єктом кримінального правопорушення та безпосереднім доказом, яке має значення для кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача СД Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 вилучений в ході огляду предмету 06.12.2021 року мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000259 від 24.11.2021 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання дізнавача слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме на вилучений в ході огляду предмета від 06.12.2021 мобільний телефон марки «Honor 8А» моделі "JAT-LX1", синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Вказаний мобільний телефон передати на відповідальне зберігання потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача СД Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в 5-тиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1