Справа № 127/2699/22
Провадження №11-сс/801/113/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000151 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 01.02.2022, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який органами досудового слідства підозрюється за ч. 3 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій було психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Так, досудовим слідством, згідно клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановленому місці, невстановлену дату та час, придбав особливо небезпечну психотропну речовину амфетамін та в подальшому незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_8 , 29 січня 2022 року близько 15:50 години, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину амфетамін, проходячи біля будинку № 6, що по вулиці Академіка Ющенка, у місті Вінниці, був зупинений працівниками УБН у Вінницькій області ДБН НП України та в подальшому затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-22/1226-НЗПРАП від 30.01.2022 в наданій на експертизу порошкоподібній речовині масою 50,1236 г. містяться психотропні речовину, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, Таблиця ІІ, Список № 2) амфетамін, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса порошкоподібної речовини в якій міститься амфетамін та метамфетамін 50,1236 г., що відповідно до наказу МОЗ України № 188, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року є особливо великим розміром (15,0 г і більше).

ОСОБА_8 «30» січня 2022 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу, мотивував прийняте рішення тим, що згідно ст. 176 КПК України домашній арешт не є найсуворішим запобіжним заходом, а слідчим в порушення зазначених у ст. 184 КПК України вимог, не вказав обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а підозра відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України є необґрунтованою.

На думку слідчого судді дії ОСОБА_8 підпадають під кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в особливо великих розмірах , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт не зможе запобігти існуючим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор, ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та обрання запобіжного заходу домашнього арешту, оскільки відповідно до вимог ст.194 КПК України ним, в ході судового засідання, доведено обґрунтованість підозри за ч.3 ст.309 КК України та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, прийняте слідчим суддею рішення суперечить вимогам п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді та задовільнити клопотання слідчого, адвоката та підозрюваного, які частково погодились з вимогами апеляційної скарги прокурора та просили обрати домашній арешт на визначений період доби, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

В поданому клопотання слідчого чітко зазначена підстава наявності ризиків. Це підозра за ч.3 ст.309 КК України та надані відповідні докази на її обґрунтування.

В зв`язку з цим, висновок слідчого суді, що клопотання слідчого, із зазначених вище підстав, не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, суперечить матеріалам справи.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці підозрюваного і забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ж ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, незважаючи на те, що під час судового розгляду були встановлено всі обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею, в порушення вимог ч.2 цієї статті, відмовлено в застосуванні запобіжного заходу з підставі не передбачених нормами кримінального процесуального законодавства наявності в діях підозрюваного більш тяжкого складу злочину.

Незастосування будь-якого запобіжного заходу очевидно суперечить самій меті застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України та виходить за межі повноважень слідчого судді визначені ч.3 ст.176 КПК України.

Крім того факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Матеріали ж судового провадження свідчать, що на даному етапі розслідування потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя, на даній стадії, не вправі вирішувати питання достатності доказів для складання підозри у вчинення більш тяжчого злочину, яка підозрюваному не повідомлялась, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
За таких обставин ухвала слідчого судді є необґрунтованою та суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.
Що стосується клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , то його слід задовольнити частково.
В клопотанні є посилання на обставини, що враховуються слідчим суддею при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України та ризики зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, що слугують підставою застосування запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак з врахуванням молодого віку підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований, батько інвалід, Суд вважає за можливе обрати ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт на нічний період доби, однак в межах строків досудового розслідування, зважаючи, що строк досудового розслідування становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину згідно п.4 ч.2 ст.219 КПК України, а підозра повідомлена ОСОБА_8 30.01.2022.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовільнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 01.02.2022, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 задовільнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт, заборонивши залишати житло в якому він проживає: АДРЕСА_1 з 22год до 6год наступної доби на строк до 30 березня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
-прибувати до прокурора та слідчого у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- утриматись від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_11