КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4960/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року,
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2021 року та постановити нову, якою клопотання прокурора про арешт майна, зазначеного прокурором, задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставин справи, істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що грошові кошти, на які він просить накласти арешт здобуті злочинним шляхом, а печатки та кліше зберегли на собі сліди злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у ході досудового розслідування. Крім того, останні постановою слідчого визнані речовими доказами, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Прокурором в повному обсязі зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а до клопотання долучено документи на підтвердження вказаного.

Щодо строку на апеляційне оскарження, прокурор зазначив, що оголошення повного тексту ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна було призначено на 02.08.2021 року, про що ані слідчого, ані прокурора повідомлено не було. Лише 03.08.2021 року прокурор звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про надання повного тексту оскаржуваної ухвали, після чого було надано резолютивну частину ухвали.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення представника заінтересованої особи, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив її ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Прокурор зазначає, що оголошення повного тексту ухвали було призначено на 02.08.2021 року, про що слідчого/прокурора повідомлено не було. Проте, лише 03.08.2021 року прокурору надано резолютивну частину ухвали, після його звернення із заявою на Печерського районного суду міста Києва. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущено прокурором з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000331 від 28.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України.

Установлено, що з березня 2020 року на території України, зокрема в м. Києві, Київській, Вінницькій, Житомирській, Харківській та Тернопільській областях, за єдиним планом з розподілом ролей діє злочинна організація, учасники якої здійснюють незаконну порубки дерев твердих порід (дуб, клен) у лісах з подальшим перевезенням, зберіганням з метою збуту та переробкою кругляку незаконно зрубаних дерев, з метою їх продажу, що спричиняє тяжкі наслідки.
20.07.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оскільки вважає, що вище вказані грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а печатки та кліше зберегли на собі сліди вчинення злочинів або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у ході досудового розслідування.
Майно, що вилучено 20.07.2021 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , це: грошові кошти у розмір 437 000 (чотириста тридцять сім тисяч) доларів США, 111 040 (сто одинадцять тисяч сорок) Євро, 90 600 (дев`яносто тисяч шістсот) гривень та печатка ФОП Сюй Чиншань в металевому корпусі, кліше овальної форми: «RUICHENG INTERNATIONAL DEVELOPMENT CO., LTD».
20.07.2021 року постановою старшого слідчого ГСУ НП України ОСОБА_10 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000331.
21.07.2021 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно.
Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2021 року було виправлено описку в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року, доповнивши тринадцятий (передостанній) абзац описової частини ухвали наступними реченнями: «При цьому, слідчий суддя враховує, що обшук проведено слідчим ОСОБА_11 , який відсутній в постанові про при визначення групи слідчих в кримінальному провадженні №0001369 від 29.03.2020. Крім того, прокурором, в ході розгляду справи, не було надано постанову про включення слідчого ОСОБА_11 до групи слідчих в кримінальному провадженні №0001369 від 29.03.2020».
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вилучене в ході проведення 20.07.2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на вказані грошові кошти, печатки та кліше перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що прокурором не доведено необхідність такого арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту вищевказаного майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність останніх у даному кримінальному провадженні.
Органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вищевказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом, що свідчить про формальність наявної в матеріалах провадження постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 20.07.2021 року про визнання майна речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий в клопотанні про накладення арешту послався на те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти у розмір 437 000 (чотириста тридцять сім тисяч) доларів США, 111 040 (сто одинадцять тисяч сорок) Євро, 90 600 (дев`яносто тисяч шістсот) гривень набуті злочинним шляхом, а печатка ФОП Сюй Чиншань в металевому корпусі, кліше овальної форми: «RUICHENG INTERNATIONAL DEVELOPMENT CO., LTD» можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберегти на собі його сліди, а отже відповідають критеріям ст. 98 КПК України, проте будь яких доказів щодо вказаного матеріали, додані до клопотання не містять.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що обшук проводився особою, яка не зазначена в постанові про визначення групи слідчих в кримінальному провадженні, що свідчить про порушення, допущені в ході такого обшуку, а, відтак, і незаконність вилучення майна.
Тому, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що прокурор, обґрунтовуючи подане клопотання про арешт майна, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3