ВИРОК
Іменем України

30.12.2021 року Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові розгляд об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001174 від 08.04.2017 року та за №0000003 від 08.04.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: востаннє 06.08.2019 року вироком Франківського районного суду м. Львова за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст. 70 КК України (з урахуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 31.07.2018 року) засуджено до 4 років 9 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, згідно вимог ст.89 КК України раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , 08.04.2017 року близько 18:00 год., перебуваючи за адресою вул. Тролейбусна. 7 у м. Львові, зайшли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться на території ГО «Товариства автолюбителів «Полонина», двері якого були відчинені навстіж, побачили, що в даному гаражі відсутній власник чи інші особи та знаходиться металевий стелаж. ОСОБА_5 за попередньою змовою спільно з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, діючи таємно, з метою продажу у пункт прийому металобрухту, винесли вищезазначений металевий стелаж з приміщення гаражу і на відстані близько 20 метрів від нього поламали на частини та запакували в два мішки білого кольору з надписом «Нова пошта». Після вказаних дій, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з викраденим направилися в сторону лісопаркової зони по вулиці Тролейбусній у м.Львові, яка знаходиться ліворуч від гаражного приміщення № НОМЕР_1 . У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на суму 444,80 гри.
Крім того, 31.12.2017 року близько 18:40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі №32, яке курсувало по вул. Науковій, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав із кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung Gelexy 6», чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3000 грн.
Окрім цього, 22.01.2018 року близько 20:15 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі №23, яке курсувало по вул. Науковій, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з жіночої сумочки викрав мобільний телефон марки «Huawei Y6», чим завдав ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на суму 3800 грн.
Крім того, що 07.02.2018 року близько 11:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ЗСШ №85, що по вул. Симоненка. у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав з кишені куртки мобільний телефон марки «Huawei Y5», чим завдав ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на суму 3000 грн.
Окрім цього, 16.02.2018 року близько 18:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі №9 яке курсувало по вул. Сахарова, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», чим завдав ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на суму 5800 грн.
Крім того, 18.02.2018 року близько 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі №16, яке курсувало по вул. Володимира Великого, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки викрав мобільний телефон марки «Microsoft Lumia», чим завдав ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на суму 4000 грн.
Окрім цього, 26.03.2018 року близько 14:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у трамваї №2 який курсував по вул. Генерала Чупринки у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки викрав мобільний телефон марки «Meizu М3», водійські права видані на ім`я ОСОБА_13 та грошові кошти в сумі 100 грн. чим завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 4100 грн.
Крім цього, 06.04.2018 року близько 20:25 год.. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул.Антоновича.51 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито намагався викрасти жіночу сумку, яка належить ОСОБА_14 .
Разом з тим, незважаючи на те, що ОСОБА_5 здійснив усі необхідні, на його думку, дії для відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 однак свій злочинний умисел не довів до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла забрала свою жіночу сумочку від ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та надав пояснення аналогічні викладеним в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, які наведені в обвинувальних актах, щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просять при призначення міри покарання, врахувати попередній вирок та зарахувати періоди попереднього ув`язнення обвинуваченого з урахуванням вимог ст.5, ч.5 ст.72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду у відсутності потерпілої.
Крім визнання своєї вини, винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень, підтверджується наданими в судовому засіданні показами обвинувачених та наступними дослідженими доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Протоколами огляду місця події від 08.04.2017 року, від 07.04.2018 року,

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2018 року.

Даними, які містяться у постановах про визнання речовими доказами від 24.04.2017 року.
Висновком експерта №9/202 від 24.04.2017 року про дослідження вартості матеріальної шкоди.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена повністю. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, доведена повністю. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно та закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивну характеристику обвинуваченого та те, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 у межах санкції статті за якою кваліфіковано вчиненений ним злочин у вигляді позбавлення волі та вважає за можливе на підставі статтей 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим терміном та покладенням відповідних обов`язків. На думку суду, таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивну характеристику обвинуваченого та те, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває. Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах, встановлених у санкції статті за якою кваліфіковано вчиненений ним злочин у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.70 КК України. На думку суду таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд враховує, що 06.08.2019 року вироком Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (дев`ять) місяців. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строком на 4 (чотири) роки (дев`ять) місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів та злочинів, за які ОСОБА_5 засуджено вироком Сихівського районного судум.Львовавід 31.07.2018 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (дев`ять) місяців. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 вирішено рахувати з 26 квітня 2018 року. Зараховано у цей строк частково відбуте покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31.07.2018 року.
Відтак остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити з дотриманням вимог ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зарахування обвинуваченому в строк покарання періоду його попереднього ув`язнення судом здійснюється з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року, а також вимог статтей 4, 5 Кримінального кодексу України, з розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі, оскільки інкримінований йому злочин вчинено до 21.06.2017 року (дня набрання чинності матеріальним Законом № 2046-VIII, що погіршує становище особи).

Окрім цього, при застосуванні ст.72 КК України, суд враховує висновок Великої палати Верховного суду, що міститься у Постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 663/537/17, відповідно до якого вказана норма визначає інші кримінально-правові наслідки діяння, а саме: правила зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність діяння, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відтак вирішуючи питання про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, суд керується положеннями ст.72 КК України, в редакції Закону України, який діяв на момент скоєння злочинів та відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вимоги при ухваленні вироку на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати ОСОБА_15 у строк відбування покарання наступний строк попереднього ув`язнення.

Зокрема, на підставі ухвали Франківського районного суду м.Львова у справі №465/3685/17 етаповано обвинуваченого ОСОБА_15 , який відбував покарання у Личаківській ВК № 30 Львівської області з метою доставки його в підготовче судове засідання та розгляду даного кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № №0001174 від 08.04.2017 року. Згідно даних Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№ 19) дана ухвала суду виконана 21.10.2020 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_15 покарання за цим вироком, термін попереднього ув`язнення, а саме строк дії ухвали про тимчасове залишення обвинуваченого у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№ 19) з 21.10.2020 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави підлягає солідарному стягненню 395, 48 грн. витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України: алюмінієві кутники, які знаходяться у двох мішках білого кольору, вагою 14 кг., що передані на зберігання в камеру схову Франківського РВ ГУ НП у Львівській області повернути власнику.

Керуючись статтями 100, 124, 373, 374, 376 КПК України, - суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки

З урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м. Львова від 06.08.2019 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 1 (один) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ зарахувати в строк відбування ОСОБА_5 покарання за цим вироком, термін попереднього ув`язнення, зокрема строк дії ухвал про тимчасове залишення обвинуваченого у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№ 19): з 21.10.2020 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 26 квітня 2018 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК УКраїни зобов"язати засудженого ОСОБА_6 періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти орган з питань пробації про зміну місця праці та проживання.

З обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід солідарно стягнути 395 (триста дев`яносто п`ять гривень) грн. 48 коп. витрат за проведення експертиз на користь держави.

Речові докази: алюмінієві кутники, які знаходяться у двох мішках білого кольору, вагою 14 кг., що передані на зберігання в камеру схову Франківського РВ ГУ НП у Львівській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1