Справа № 188/149/22
Провадження № 1-кп/188/99/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000005 від 04 січня 2022 року, що надійшла 03 лютого 2022 року від заступника керівника Першотравенської окружної прокуратури, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 25 листопада 2021 року в період часу з 12.00 по 17.00 годину (точний час не встановлено), перебуваючи у дворі домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будівлі сараю, впевнившись у тому, що навколо нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, відчинивши двері сараю за допомогою віджиму цвяха, проник всередину приміщення сараю, звідки умисно, таємно, викрав вертикальну фрезерну машинку марки DWT моделі OF-1050V вартістю 2 232,13 грн, зварювальний апарат марки «Іскра» модель 2011 ММА 201 вартістю 2 655,10 грн, перфоратор марки DWT HAMMER моделі ВН-950 вартістю 2 418,04 грн, які належать ОСОБА_6 , загальною вартістю 7 305,27 грн.

Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Під час досудового слідства 28 січня 2022 року прокурор Петропавлівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, і згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання. Він погодився на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертиз у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні підтвердив свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, призначення узгодженої сторонами міри покарання, пояснив, що завдана злочином шкода йому повністю відшкодована.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини, обрана в межах санкції ч.3 ст.185 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2022 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено. Шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі.

Речові докази вертикальна фрезерна машинка марки DWT моделі OF-1050V, зварювальний апарат марки «Іскра» модель 2011 ММА 201, перфоратор марки DWT HAMMER моделі ВН-950, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 слід залишити йому як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ19/104-22/1317-ТВ від 14.01.2022 в розмірі 686,48 гривень та судової товарознавчої експертизи № 166/22 від 18.01.2022 в розмірі 140,00 гривень, всього слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 28 січня 2022 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази вертикальна фрезерна машинка марки DWT моделі OF-1050V, зварювальний апарат марки «Іскра» модель 2011 ММА 201, перфоратор марки DWT HAMMER моделі ВН-950, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 , залишити йому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 48 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1