Справа № 145/1466/21
Провадження № 1-кп/127/891/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000174 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.02.2008 вироком Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 290, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, 70, 71 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання 04.02.2016,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
10.08.2021 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за ч. 1ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
08.12.2021 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вказано вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області виконувати самостійно,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, близько 15.00 год. 29.07.2021, перебуваючи на охоронюваній території ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», а саме в приміщенні блоку сортування, що розташоване за адресою: м. Гнівань, Гніванської ТГ, Вінницького району, Вінницької області по вул. Соборна, 85, розуміючи караність своїх дій, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих спонукань здійснили крадіжку 4 металевих сіток розмірами 1,75 м на 1,5 м кожна та 2 металевих роликів до конвеєра довжиною 1 м кожен, загальною вартістю 680 грн., шляхом винесення їх за межі території, після чого з викраденим хотіли покинути територію ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр», однак не змогли зробити цього, оскільки під час завантаження викраденого майна на автомобіль «Москвич», який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , разом з останнім та ОСОБА_6 був помічений слюсарем ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» ОСОБА_7 , який припинив вказані протиправні дії.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Додатково пояснив суду, що того дня 29.07.2021 він зателефонував до ОСОБА_4 поїхати в ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» та набрати металу аби потім здати та отримати кошти для власних потреб. Обвинувачений повідомив суду, що він не є працівником ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» та не мав права брати металеві вироби, які йому не належать. Також він зателефонував ОСОБА_5 та попросив щоб той приїхав на своєму автомобілі аби на ньому перевести метал з Гніванського гранітного кар`єру в пункт продажу металу. Зустрілись за попередньою домовленістю в с. Бохоники та звідти усі разом поїхали до гранітного кар`єру. Зупинившись на парковці поряд біля кар`єру, та вирішили, що всередину з ним іде ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 залишається біля автомобіля. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зайшли на територію Гніванського гранітного кар`єру, потім зайшли далі в цех та винесли звідти першу частину металу (сітки), залишивши її за територією і самі повернулись всередину ще за металом. ОСОБА_5 , за домовленістю, мав віднести залишений іншими обвинуваченими біля території кар`єру, метал до автомобіля. Потім до нього зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що його побачив охоронник. Коли ОСОБА_6 підійшов до автомобіля, то біля нього вже були працівники поліції та охоронник. Обвинувачений зазначив, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті та тим, які повідомив ОСОБА_6 . Додатково пояснив суду, що того дня 29.07.2021 до нього зателефонував ОСОБА_6 та запропонував викрасти метал з Гніванського гранітного кар`єру з метою заробітку коштів. За кермом автомобіля на якому вони приїхали до кар`єру був ОСОБА_5 . Зупинившись неподалік території Гранітного кор`єру він разом зі ОСОБА_6 пішли всередину території кар`єру, а ОСОБА_5 залишився біля автомобіля. З приміщення цеху він разом з ОСОБА_6 винесли першу частину металу за територію кар`єру, та пішли за наступною частиною металу. Згодом зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що його дії викриті охоронником. Повернувшись на місце зупинки автомобіля обвинувачений помітив працівників поліції та охоронника. ОСОБА_4 зазначив, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Додатково пояснив суду, що того дня 29.07.2021 вони поїхали на територію гранітного кар`єру з метою вивезення металу з його території. Обвинувачений ОСОБА_5 залишився біля автомобіля. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 винесли частину металу за територію та повернулись всередину, в цей час ОСОБА_5 почав переносити даний метал до автомобіля, який знаходився на відстані близько 200 м від місця де був залишений метал. В цей час його окликнув охоронник та попросив припинити викрадення металу. Обвинувачений зазначив, що спочатку він думав, що то метал ОСОБА_6 , а вже пізніше зрозумів, що ні. Обвинувачений зазначив, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_10 надав суду заяву від 21.10.2021 про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що претензій до обвинувачених ТОВ «Гранітний кар`єр не має. Щодо міри покарання представник потерпілого поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції. Одночасно обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинувачених повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Відтак, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченим покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до вимоги Відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.08.2021 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є раніше не судимим.
Крім того, судом враховано, що згідно довідки №351 від 09.08.2021, виданої Агрономічною сільською радою, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю, вітчимом та сестрою.
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання, видану 19.08.2021 Агрономічною сільською радою за № 349, згідно якої скарг від сусідів та мешканців будинку на громадянина ОСОБА_4 не надходило. Характеризується позитивно.
Згідно наданої інформації КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницька міської ради ОСОБА_4 за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря психіатра не звертався.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до вимоги Відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.08.2021 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є раніше судимим.
Крім того, судом враховано, що згідно довідки №350 від 19.08.2021, виданої Агрономічною сільською радою, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входить мати.
Відповідно до характеристики ОСОБА_5 за місцем проживання, видану 19.08.2021 Агрономічною сільською радою за № 350, згідно якої скарг від сусідів та мешканців будинку на громадянина ОСОБА_5 не надходило. Характеризується позитивно.
Згідно наданої інформації КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницька міської ради ОСОБА_5 за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря психіатра не звертався.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до вимоги Відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.08.2021 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є раніше судимим.
Крім того, судом враховано, що згідно довідки №485 від 19.08.2021, виданої Агрономічною сільською радою, ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми.
Відповідно до характеристики ОСОБА_6 за місцем проживання, видану 19.08.2021 Агрономічною сільською радою за № 486, зазначено, що останній зловживає спиртними напоями, не має постійної роботи. Неодноразово надходили скарги на його поведінку до сільської ради.
Згідно наданої інформації КНП «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницька міської ради ОСОБА_6 за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря психіатра не звертався.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено рецидив злочинів.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено рецидив злочинів.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особи обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також судом враховано молодий вік ОСОБА_4 , а також те, що він є раніше не судимим. Прийнято до уваги позицію потерпілого, який не мав претензій до обвинувачених та не наполягав на призначенні суворого покарання для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема розміру завданої шкоди, суд вважає, що виправлення обвинувачених та їх перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Крім того судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджено вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2021 визнано винним за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вказано вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області виконувати самостійно.
Даний злочин передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 до постановлення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2021. Відтак, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Судом враховано висновок, який зробила 01.06.2020 об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі 766/39/17, а саме: при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків). При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 , з урахування положень ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 72 КК України.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 171 (сто сімдесят одну) гривню 61 копійку, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ними кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 65 67, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, 72 КК України, з урахуванням вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2021 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 171 (сто сімдесят одну) гривню 61 копійку.
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2021 по справі № 145/1239/21 на майно, а саме: автомобіль «Москвич», жовтого кольору, д.н. НОМЕР_1 та прикріплений до нього причеп д.н. НОМЕР_2 , в якому знаходилось: 4 металевих сітки 1,50 м на 1,75 м кожна та 2 металевих полики до конвеєра довжиною 1 м кожна, та повернути особам в користуванні яких вони перебували.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000174, а саме:
- футболку синього кольору, яка поміщена до спеціального пакету НПУ ГСУ №INZ2041263 знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: