У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2021 Справа №607/19239/21

(провадження № 1-кс/607/6322/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 04.08.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , неодружений, не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

25 жовтня 2021 року слідчий, за погодженням із прокурором, звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , а також покласти на нього обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Клопотання мотивоване тим, що 03 серпня 2021 року близько 21 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , рухаючись автомобілем марки «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 по вулиці Миру, 10, що знаходиться в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, не впоравшись із керуванням, допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого водій транспортного засобу та пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , отримали тілесні ушкодження. 04 серпня 2021 року внесено відомості в Єдиний реєстр досудового розслідування та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 за кримінально-правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 22 жовтня 2021 року змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні із ч. 1 ст. 286 на ч. 2 ст. 286-1 КК України. 22 жовтня 2021 року о 10 год. 55 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Слідчий вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03 серпня 2021 року близько 21 годин 20 хвилин водій ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно не справним автомобілем марки «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів: 2.9 (а), 31.1, 31.4.2 (г) (Рульове керування) та 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля марки «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 , а розпочав рух на ньому з наступними несправностями: стан повної відмови системи рульового керування, яка виникла до моменту ДТП та могла бути виявлена водієм, проте не могла мати впливу на керування транспортним засобом, однак не могла бути технічною причиною виникнення ДТП; встановлення на передню вісь транспортного засобу шини різних моделей з різним малюнком протектора, яку водій мав можливість виявити до початку руху. Виявлені невідповідності могли мати вплив на керування транспортним засобом, виникли до моменту ДТП та могли перебувати, як одна із причин, в причинному зв`язку з настанням ДТП. В подальшому, водій ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно не справним автомобілем марки «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 , рухався без вантажу з одним пасажиром проїзною частиною дороги вул. Миру, що знаходиться в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області. Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», «безпечна швидкість», а також п. п. 10.1, 12.1 ПДР України, на вул. Миру напроти домогосподарства №10, що знаходиться в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , змінює напрямок руху вліво, допускає виїзд на зустрічну смугу для руху в подальшому виїзд на ліве узбіччя у напрямку його руху, після чого відбувається зіткнення з бетонною електроопорою, яка розташована на узбіччі та огородженням домогосподарства АДРЕСА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа справа, що поширюється на основу (луски скроневої кістки, що поширюється на її піраміду, перелом решітчастої кістки) та лицевого скелета (тіла і дуги лівої виличної кістки, латеральної (зовнішньої) стінки лівої орбіти, усіх стінок лівої верхньощелепової пазухи однойменної кістки, суглобового відростка нижньої щелепи зліва, кісток носа) із забиттям головного мозку середнього ступеня. Травма голови супроводжувалась розвитком "малої" епідуральної гематоми (скупчення крові над твердою мозковою оболонкою) над скроневою долею лівої півкулі головного мозку, пневмоцефалії (скупчення повітря в порожнині черепа) лобної долі головного мозку зліва, крововиливами у ліву верхньощелепову пазуху однойменної кістки і сосокоподібні відростки обох скроневих кісток, отогемоліквореї (виділення крові і ліквору з слухового ходу) праворуч, невриту (в деяких записах "невропатія" - запалення нерва з частковим чи повним порушенням його функції) лицевого нерва праворуч за периферичним типом. Травму правої верхньої кінцівки у вигляді закритого перелому тіла верхньої третини променевої кістки; - закриту травму грудної клітки у вигляді забиття лівої легені. А також забій м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки справа, множинні садна обличчя, більше лівої сторони, садна голови та обличчя (без уточнення локалізації), синці повік обох очей, гематоми верхньої третини передньої поверхні грудної клітки, численні садна тулуба (без уточнення локалізації), садна обох стегон і правих плеча та передпліччя. Виявлені у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння - п. 2.1.2. і п. 2.1.3 (б) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Порушення водієм автомобіля марки «Skoda» моделі «Favorit», р.н. НОМЕР_1 , вимог п. п. 2.9 (а), 31.1, 31.4.2 (г) (Рульове керування) та 31.4.5 (г) (Колеса і шини), 1.5 ч. 1, 2.3 (б), (д) 1.10, 10.1 та 12.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 , тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначила, що дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Санкція ч. 2 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку слідчого, жоден інший запобіжних захід, окрім як домашній арешт, нівелювати зазначених ризиків не може.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив клопотання задовольнити повністю.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджено долученою до клопотання слідчого довідкою. Крім цього вказав, що стан здоров`я його підзахисного потребує відвідин лікаря, а тому просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.

Так, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановила, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 04 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

22 жовтня 2021 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 серпня 2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 від 06 серпня 2021 року та 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_9 від 19 жовтня 2021 року; висновками експертів № СЕ-19/120-21/8813-ІТ від 21 вересня 2021 року, № СЕ-19/120-21/8755-ІТ від 14 вересня 2021 року, №1255 від 20 вересня 2021 року №907 від 17 вересня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21 жовтня 2021 року.

Згідно з вимогами ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

До висновку про наявність зазначених ризиків слідчий суддя приходить, враховуючи тяжкість покарання та характер інкримінованого кримінального правопорушення, внаслідок чого підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим і полягає в позбавленні волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. ОСОБА_4 відомий потерпілий у кримінальному провадженні, тому він може незаконно впливати на нього, а доказове значення показання потерпілого матиме лише те, яке отримане під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України.

Разом із тим, ні слідчим у клопотання, ні прокурором у судовому засіданні не доведено існування ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому не зазначено навіть яким саме чином. Жодних обґрунтувань на підтвердження зазначеного ризику не наведено. Слідчим суддею існування цього ризику не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він неодружений, не працює, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, потребує лікування за станом здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування не встановлено даних, що майновий стан підозрюваного дозоляє йому мати засоби для існування, забезпечувати себе продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, іншими речами першої необхідності, отримувати необхідне лікування, перебуваючи вдома цілодобово.

Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі вагомість доказів, тяжкість покарання, обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, необхідність лікування за станом здоров`я у зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, слідчий суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, оскільки, з урахуванням особи підозрюваного, враховуючи його позитивну характеристику, на думку слідчого судді, такий запобіжний захід, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

У зв`язку з наведеним клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год. по 06 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не виїжджати за межі Тернопільського району, утримуватися від спілкування з потерпілим у кримінальному провадженні; здати до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 23 год. 59 хв. 22.12.2021 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити/надіслати підозрюваному ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1