ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/356/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скасування підозри
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши 07 жовтня 2021 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 31 травня 2021 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 20.11.2019.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 26.08.2021 про відмову у задоволенні його скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України, та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України, складене 31.05.2021 у кримінальному провадженні № 0000107 слідчим слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 та погоджене прокурором групи прокурорів прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Вважає ухвалу незаконною, прийнятою із порушенням кримінального процесуального закону та такою, що підлягає скасуванню повністю із постановленням нової ухвали в порядку ст. 303 КПК України, оскільки при оголошенні йому підозри органом досудового слідства були порушені вимоги КПК України щодо складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

Зазначає, що стороною обвинувачення були допущені наступні порушення закону:

1) повідомлення про підозру складене, погоджене та вручене службовими особами підрозділів ДБР та прокуратури, не уповноваженими на здійснення досудового розслідування та так званого процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні;

2) при вручені повідомлення про підозру порушено право на захист ОСОБА_8 , якому не надана можливість скористатись правовою допомогою при відсутності його відмови від захисника;

3) відомості, викладені у підозрі на виконання вимог пунктів 4-6 другого абзацу частини 1 статті 277 КПК України, є суперечливими, адже з повідомлення про підозру неможливо зрозуміти, якою є форма об`єктивної сторони злочину.

Вважає, що доводи прокурора та слідчого, викладені під час розгляду скарги в місцевому суді, зводились до технічної помилки у номері кримінального провадження, у межах якого ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру. На думку апелянта, такі доводи суперечать вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ч. 1 ст. 277 КПК України.

Поряд з цим апелянт зазначає, що прокурора ОСОБА_6 не визначали (не призначали) прокурором у кримінальному провадженні, у якому він погодив оскаржуване повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 20 листопада 2019 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000107 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 233 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 складене, погоджене та вручене службовими особами підрозділів ДБР та прокуратури, не уповноваженими на здійснення досудового розслідування, як стверджує про це сторона захисту, на переконання колегії суддів є неспроможним, з огляду на таке.

Досудове розслідування в цьому провадженні доручено здійснювати територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про що керівник Тернопільської обласної прокуратури виніс відповідну постанову від 21 жовтня 2020 року.

13 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження № 0000033 за ч. 1 ст. 366 КК України за тим фактом, що у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000107 від 20 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 233, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України, встановлено, що в діях головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Тернопільській області ОСОБА_8 , які пов`язані із виготовленням документів - довідки за формою, наведеною у додатку 10 до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13 квітня 2011 року № 461, на об`єкт будівництва «Реконструкція з реставрацією та пристосуванням Тернопільського міського лікувально-діагностичного центру під профілакторій санаторного типу на вул. І. Франка, буд. З, в м. Тернополі», - містяться ознаки внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою заступника начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 26 травня 2021 року кримінальні провадження під номерами 0000107 та 0000033 об`єднані в одне, якому присвоєно № 0000107.

Цього ж дня керівник Тернопільської обласної прокуратури змінив групу прокурорів у кримінальному провадженні, до якої, поряд з іншими, увійшов прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 . Про вказане свідчить відповідна постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26 травня 2021 року.

Група слідчих у кримінальному провадженні неодноразово змінювалась.

У кінцевому результаті постановою заступника начальника Головного слідчого управління - начальником Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 від 19 квітня 2021 року до групи слідчих у кримінальному провадженні увійшли, серед інших, і старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 та слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_12 , якого визначено старшим слідчої групи.

31 травня 2021 року в рамках Кримінального провадження слідчий ОСОБА_9 за погодженням із прокурором ОСОБА_6 склав, а слідчий ОСОБА_12 вручив ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Аналізуючи надані апеляційному суду матеріали, а також зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в ухвалі слідчого судді про недоведеність підстав для скасування оголошеного ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є обґрунтованими, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Що стосується посилання апеляційної скарги на те, що при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_8 було порушено його право на захист, воно спростовується тим, що слідчий вручив підозрюваному пам`ятку про процесуальні права, якою передбачено право останнього мати захисника на першу вимогу, про що свідчить підпис ОСОБА_8 під текстом підозри (а. с. 24).

При цьому слідчим суддею вірно зазначено, що доказів того, що ОСОБА_8 висував таку вимогу, слідчому чи прокурору не надано, а закон не вимагає письмової фіксації відмови від певних прав, які підозрюваний не бажав реалізувати під час досудового розслідування.

Окрім того, участь захисника у даній категорії справ відповідно до ст. 52 КПК України не є обов`язковою і сам підозрюваний не є тією особою, яка потребує обов`язкової участі адвоката.

Що стосується доводу апелянта, що у повідомленні про підозру ОСОБА_8 , номер провадження складається з 16, а не 17 цифр, а саме замість 0000107 зазначено 000107, колегія суддів апеляційного суду погоджується із твердженням слідчого судді, що даний факт є опискою, що жодним чином не вплинув на права та законні інтереси підозрюваного.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2021 року - без змін, оскільки наведені доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру від 31 травня 2021 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000107 від 20.11.2019, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді