ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/425/22 Провадження 1-кп/636/667/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Чугуєві кримінальне провадження №0000849 від 05.12.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч.3 ст. 135 КК України,-

встановив:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч.3 ст. 135 КК України.

Стосовно обвинуваченого ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.12.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27), строк якого спливає 02.02.2022.

Прокурором 31.01.2022 заявлено письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , із посиланням на ті обставини, що на теперішній час ризики, наведені в п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а інші, більш м`які запобіжні заходи не дозволять забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилався на не надання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, звертав увагу суду на ті обставини, що намірів ухилятися від суду, впливати на свідків або потерпілих у провадженні або вчиняти інші злочини ОСОБА_5 не має, в нього є постійне місце проживання та реєстрації, родина, в зв`язку із чим захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити стосовно ОСОБА_5 запобіжні заходи на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, наведена норма закону містить посилання саме на обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, саме до спливу визначеного строку тримання під вартою.

Суд, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, не надання стороною захисту доказів існування у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у скоєні інкримінованих злочинів - до 8 років позбавлення волі, вважає доведеним те, що на теперішній час реально існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик того, що перебуваючи на свободі обвинувачений спробує переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інший злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, крім іншого, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора враховує те, що стороною захисту на теперішній час не надано до суду переконливих доказів того, що наведені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 ризики на теперішній час суттєво зменшились або перестали існувати.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Приведені обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню ризикам передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 31.03.2022, та відповідно відмовити у задоволенні клопотання захисника про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також заявив клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.

Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора щодо можливості призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Дане кримінальне провадження підсудне Чугуївському міському суду Харківської області, підстав для закриття або зупинення кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Крім того, до початку підготовчого засідання на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, - накладеного на стадії досудового розслідування на належний йому автомобіль марки Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання заявник посилався на проведення всіх необхідних слідчих дій із вказаним майном, а також на ті обставини, що на теперішній час відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Учасники кримінального провадження проти задоволення клопотання ОСОБА_6 не заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, з урахуванням позиції прокурора, який не заперечував проти скасування арешту вказаного автомобіля, суд вважає, що на теперішній час підстави для подальшого вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ОСОБА_6 відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 174, 176-178, 183, 184, 193-199, 331, 350, 369-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000849 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч.3 ст. 135 КК України, призначити до відкритого одноособового судового розгляду в залі судових засідань №16 Чугуївського міського суду Харківської області, за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на 15:30 годину 09 лютого 2022 року.

Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів, тобто до 31.03.2022 включно.

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08.12.2021 у справі №636/5500/21, на автомобіль марки Renаult моделі Logan, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який було доставлено до майданчику тимчасового тримання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська буд. 31.

Ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1