справа № 489/3052/19
провадження №1-і/489/1/22
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу

07 лютого 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, остання судимість: 30.03.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 10.02.2022, так як ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу переховування від органу досудового розслідуванні і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися і не змінилися.
На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 186 КК України. Раніше неодноразово судимий, в останнє 30.03.2018 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки. На теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Ленінським районним судом м. Миколаєва у вчиненні корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжкого. Ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, за місцем реєстрації не мешкав до затримання, знаходився до 20.08.2019 у розшуку за Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області, за вчинення злочину, передбаченого ч .2 ст. 185 КК України, що доводить наявність ризику переховування від суду. Наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності Ленінським районним судом за вчинення корисливого злочину, згідно обвинувального акту скерованого до суду 28.05.2019, має не зняті та не погашені судимості за вчинення аналогічних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не вчинив. Крім того, обвинувачений до затримання ніде не працював, спроб до працевлаштування не вживає, що свідчить про те, що перебуваючи на свободі останній може продовжити свою злочинну діяльність для покращення свого матеріального становища. Крім цього, наявні у обвинуваченого соціальні зв`язки, а саме наявності матері ОСОБА_5 , від вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 не стримали, що свідчить про відсутність впливу на останнього з боку близьких осіб.
Вищевказані обставини дають стороні обвинувачення достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений проти розгляду клопотання прокурора за відсутності його захисника не заперечував, при цьому судом було роз`яснено право на залучення обвинуваченому захисника в порядку статті 53 КПК України. Обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суд, вислухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишається ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість і на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України. При цьому, наявні у нього соціальні зв`язки, а саме наявності матері ОСОБА_5 , від вчинення інкримінуємих кримінальних правопорушень ОСОБА_3 не стримали, що свідчить про відсутність впливу на останнього з боку близьких осіб, що доводить наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_3 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, за місцем реєстрації не мешкав до затримання, знаходився до 20.08.2019 у розшуку за Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області за вчинення злочину, передбаченого ч .2 ст. 185 КК України, що доводить наявність ризику переховування від суду.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, особу обвинуваченого, суд вважає доведеним наявність вказаних вище ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
За такого клопотання обвинуваченого про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 07 квітня 2022 року (включно).
У задоволенні клопотання обвинуваченого у обранні більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дати вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1