Справа № 944/5812/21
Провадження №1-кп/944/1096/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та його захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 17.06.2021, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрово Тарського району Омської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 17 червня 2021 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вулиці Львівській в с. Бірки Яворівського району Львівської області, у напрямку с. Брюховичі, знаходячись поблизу будинку №24 по вул. Львівській у с. Бірки Яворівського району Львівської області, порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині термінів «перевага» та «небезпека для руху»), 2.3 (б, д); 10.1, 12.1, 1.1 розділу 34, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснюючи обгін попутного транспортного засобу марки «Skoda Octavia», здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл марки «Yamaha FZ-6», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та пасажира ОСОБА_6 , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зустрічного зіткнення в результаті чого ОСОБА_7 отримав відкритий перелом лівої великогомілкової кістки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, фрагментарний перелом тіла правої ключиці та повний звих кісток передпліччя, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, травматичну гематому калитки, забій лівого яєчка, синці та садна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_6 отримав перелом тіла великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки відкритий, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовно обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав та щиро розкаявся, зазначив, що подібного в майбутньому не допускатиме.
Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 25 листопада 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.286 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.
Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечили щодо затвердження угоди про визнання винуватості, зазначили, що добровільно надавали прокурору письмові згоди на затвердження такої.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.286 КК України.
Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 25.11.2021 між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.
Водночас суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Витрати за проведення експертизи в даному кримінальному провадженні на підставі ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню з обвинуваченого в користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 листопада 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000363 від 17.06.2021, між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, загальний розмір яких становить 7722,90 грн.
Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: мотоцикл марки «Yamaha FZ-6», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 повернути власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 18.06.2021;
транспортний засіб марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_4 повернути власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 18.06.2021.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1