Справа № 740/736/22
Провадження № 1-кс/740/246/22
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

18 лютого 2022 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 12 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

установив:

У поданому 16 лютого 2022 року до суду клопотанні ставиться питання про арешт майна заднього мосту від автомобіля марки ГАЗ 32213, який належать потерпілому ОСОБА_5 , визначивши місце зберігання вказаного майна за місцем проживання власника майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області перебуває зазначене кримінальне провадження. 12.02.2022 р. до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 20.08.2021 по 12.02.2022 року невідома особа шляхом відбиття навісного замка з приміщення літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , викрала задній міст від автомобіля ГАЗ 32213, легковий фургон 2005 року випуску.

Під час проведення досудового розслідування на підставі заяви від 15.02.2022 року ОСОБА_6 про добровільну видачу заднього моста від автомобіля марки ГАЗ 32213, його передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_6 , указаний задній міст приблизно у кінці серпня 2021 року йому продали двоє невідомих осіб.

Присутній при огляді ОСОБА_5 повідомив, що вилучений міст той самий, котрий у нього викрадений; упізнав його за специфічним кріпленням, звареними частинами.

Указаний задній міст від автомобіля марки ГАЗ 32213 визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Слідчий просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити.

Згідно з телефонограмою від 16 лютого 2022 року власник майна ОСОБА_5 повідомлений про розгляд клопотання, повідомив, що буде на роботі, просив розглядати клопотання без його участі. Крім того, 17 лютого 2022 року до суду подав заяву, в якій клопотання підтримав повністю, просив проводити розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю на роботі.

Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Ураховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, встановлено таке.

Із витягу з ЄРДР від 13 лютого 2022 року за № 0000167 убачається, що 12.02.2022 до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що у період часу з 20.08.2021 по 12.02.2022 невідома особа проникла до господарського приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський Шлях, 22, та здійснила крадіжку автозапчастин заднього моста до автомобіля «Газель».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15 лютого 2022 року за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Робоча, 18, виявлено та вилучено задній міст до автомобіля «Газель».

Постановою слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області від 15 лютого 2022 року вказаний міст до автомобіля визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтував клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Віднесення зазначеного майна до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки воно може мати на собі сліди злочину, які будуть використані як доказ у кримінальному провадженні; із вказаними речовими доказами під час досудового розслідування необхідно провести низку слідчих дій.

Ураховуючи вимоги ст. 170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна як речових доказів та з метою збереження речових доказів виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання. При цьому на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 як володільця майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.

У цьому разі істотна причина для утримання речей державою є забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно задній міст від автомобіля марки ГАЗ 32213, який на належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , визначивши місце зберігання вказаного майна за місцем проживання потерпілого для забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на групу слідчих Ніжинського РВП у вказаному кримінальному провадженні (вул. Московська, 22, м. Ніжин).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1