Кримінальне провадження № 194/1416/21
Номер провадження 1-кп/194/83/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2021 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2021року за № 0000183 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м.Макіївка, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15 березня 1992 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року виправних робіт;
- 06 квітня 1994 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений по відбуттю строку покарання.
- 13 вересня 1999 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 4 років позбавлення полі з конфіскацією майна. Постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 30.08.2000 не відбута частина покарання скорочена на половину на підставі п. «а» с.9 ЗУ «Про амністію від 11.05.2000». Звільнений: 25.12.2000, згідно постанови Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2000 на підставі ст. 52 КК України, умовно-достроково на 9 місяців 19 днів;
- 31 січня 2003 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 15-ч.1 ст. 188, ч.1 ст. 188, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.04.2004 по відбуттю строку покарання;
- 20 червня 2006 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164, ст. 365, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 10 квітня 2007 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.12.2010 по відбуттю строку покарання;
- 07 грудня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.11.2012 згідно постанови Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2012 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 11 місяців 20 днів;
- 18 березня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 16 травня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
- 11 червня 2013 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15-ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 20 червня 2013 року Тернівським міським судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 28 серпня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185, ч.1 ст. 176, ч.1 ст.199. ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та знищенням всіх носіїв 11 екземплярів комп`ютерних програм. Звільнений 27.10.2016 по відбуттю строку покарання;
- 14 вересня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 09.04.2021 згідно ухвали Веселівського районного суду Запорізької області від 01.04.2021 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 4 місяці 20 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2021 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборонено перебувати у визначених місцях району (міста), де відбувається продаж спиртних напоїв на розлив; зобов`язано з`являтися на реєстрацію в органі національної поліції за місцем проживання чотири рази на місяць. 09 квітня 2021 року вищезазначена ухвала суду від 01 квітня 2021 року набрала законної сили та того ж дня ОСОБА_3 оголошено указану ухвалу про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути і зареєструватись в триденний термін, не пізніше 12 квітня 2021 року, до Тернівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_1 .
09 квітня 2021 року звільнившись з місць позбавлення волі з Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)», ОСОБА_3 умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, після звільнення з місць позбавлення волі, без поважних причин в триденний термін до обраного місця проживання не прибув, на облік у Відділенні поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (попередня назва органу: Тернівське відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області) не став, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
Зокрема, у період з 12 квітня 2021 року по 26 квітня 2021 року ОСОБА_3 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, проігнорувавши їх, на облік в поліції за визначеним місцем постійного проживання не став, та за визначеним місцем постійного проживання не перебував натомість, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, поїхав до іншого населеного пункту, а саме: с. Миколаївка, Синельниківського (колишнього Петропавлівського) району Дніпропетровської області, де без поважних причин також не повідомив посадових осіб місцевого органу поліції про наявність поважних причин щодо неприбуття до Відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області (попередня назва органу: Тернівське відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області) та проживав за іншим, аніж визначеним в ухвалі Веселівського районного суду Запорізької області від 01.04.2021 року місцем проживання у с. Миколаївка, Синельниківського (колишнього Петропавлівського) району Дніпропетровської області без наявності поважних причин.
Також, 26 квітня 2021 року ОСОБА_3 працівниками Відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області (попередня назва органу: Тернівське відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області) було письмово роз`яснено що він зобов`язаний з`являтись на реєстрацію в органі національної поліції чотири рази на рік, та попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, однак ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, ігноруючи обмеження встановлені йому рішенням суду 05 травня 2021, 10 травня 2021, 15 травня 2021, 25 травня 2021, 05 червня 2021, 10 червня 2021, 15 червня 2021, 25 червня 2021, 05 липня 2021, 10 липня 2021, 15 липня 2021, 25 липня 2021, 05 серпня 2021, 10 серпня 2021 та 15 серпня 2021 року не з`явився на реєстрацію в органі національної поліції, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
Таким чином ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього рішенням суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи умисно, без поважної причини будучи в належній формі ознайомленим із порядком і умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому присуджені судом, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладних на нього обов`язків, будучи зобов`язаним дотримуватись встановлених умов адміністративного нагляду, про що був попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, а саме порушив правила адміністративного нагляду, що виразилось у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, тобто скоїв кримінальний проступок проти правосуддя.
Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначено, що він просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність щодо обмежень права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, відноситься до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який на утриманні нікого не має, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання не охарактеризований.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд встановив рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч.1-3, ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання не характеризується, раніше судимий за умисні кримінальні правопорушення, не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, та обставин, які обтяжують покарання: рецидив злочинів, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд вважає, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушеннь йому необхідно призначити покарання у вигляді арешту в межах санкції ст. 395 КК України.
Оскільки злочин обвинувачений ОСОБА_3 скоїв після постановлення відносно нього вироку від 14 вересня 2017 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області в період умовно-дострокового строку, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського міського суду від 14 вересня 2017 року, та остаточно призначити покарання у виді арешту.
Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1