ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6934/21
Провадження № 1-в/210/11/22

"22" лютого 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 , захисник засудженого за призначенням - адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження (відеоконференцзв"язок) в залі суду клопотання ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, засудженого 22 листопада 2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія №80»

початок строку відбування покарання 22.02.2015 р., кінець строку - 15.01.2023 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, засуджений 22 листопада 2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).
Подання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_7 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений характеризується негативно, має не погашене стягнення в лютому 2022 року, за яке був поміщений до ДІЗО, не довів своє виправлення.
ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, після звільнення планує піти працювати.
Захисник ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, не працює.
Обставини, встановлені судом.
Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, і призначено йому покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.02.2015 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2018 року вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2017 року залишено без змін.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 29.03.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановою Верховного Касаційного кримінального суду від 07.11.2019 року вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2018 року залишено без змін.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_5 під час утримання в Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області характеризувався негативно, мав три стягнення, заохочень не мав.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 травня 2018 року прибув до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де на даний час відбуває покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_5 станом на 03 січня 2022 року, останній відбуває покарання в Криворізькій ВК №80. За період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 зарекомендував себе посередньо, стягнень не має, має 1 (одне) заохочення за працю на виробництві установи у 2019 році, але в подальшому від праці на виробництві установи умисно ухиляється. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненні за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», у виховних заходах, які проводяться в установі участі не бере. До професійно-технічного навчання не виявив бажання бути залученим.

З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за весь період відбування покарання станом на 03.01.2022 року ОСОБА_5 має 1 (одне) заохочення та 3 (три) стягнення.
Згідно витягу з протоколу № 19 від 20.06.2019 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 82 КК України, але йому було відмовлено від заміни невідбутого покарання більш м`яким, по заяві засудженого.
Згідно витягу з протоколу № 15 від 16.04.2020 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 81 КК України, але йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, передчасно, лише стає на шлях виправлення.
Згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 01.09.2021 року, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання; (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання ОСОБА_5 щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за умисні особливо тяжкі злочини. За весь час відбування з 03.03.2015 року по лютий 2022 року засуджений мав лише 1 (одне) заохочення та мав 3 (три) стягнення за самовільне пересування та порушення режиму відбування покарання, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але все одно мали місце, крім того, отримав стягнення у лютому 2022 року, за яке був поміщений у ДІЗО, яке є діючим, отже це не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, стягнення у засудженого відсутні, однак станом на момент розгляду клопотання засуджений має одне діюче стягнення, яке отримав в лютому 2022 року.
З довідки про наявність стягнень і заохочень вбачається, що ОСОБА_5 мав 3 стягнення, які мали місце за період з березня по серпень 2015 року, засудженому були оголошені догани та в лютому 2022 року отримав стягнення, за якеостанній був поміщений до ДІЗО.
Наявність діючого стягнення не може свідчити, що засуджений станом на дату розгляду клопотання довів своє виправлення.
Оцінюючи доводи засудженого, про те, що він довів своє виправлення, суд враховує наступне.
Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.
Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.
З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.
Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.
Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).
З дослідження щоденника індивідуальної роботи з засудженим вбачається, що станом на 03 січня 2022 року ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення.
Вказані записи в щоденнику узгоджуються з рішеннями адміністрації установи відбування покарань, так як згідно зі ст. 81 КК України, але йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки застосування статті 81 КК України є передчасним, а засуджений лише став на шлях виправлення.
За період, з дати направлення цього клопотання засуджений отримав стягнення, яке є діючим, тому суд погоджується з доводами прокурора про те, що застосування положень статті 81 КК України станом на лютий 2022 року є передчасним.
Суд, на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, вважає, що ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення.
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів (п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК, з кваліфікуючими ознаками), та згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 01.09.2021 року, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».
З бесіди з засудженим встановлено, що останній має намір працювати, однак матеріали справи не містять жодних доказів, що в разі умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 буде працевлаштований, а так само й відсутні докази, що останній має місце проживання, та певні соціальні зв"язки, які б мінімузували ризик повторного вчинення злочину.
Крім того, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 після 2019 року умисно ухиляється від праці на виробництві установи, не має доходів.
Відмова від праці на виробництві свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став, а лише стає, що відповідає записам в щоденнику індивідуальної роботи, а також матеріалам особової справи, з якої вбачається, що засуджений лише півроку працював, та отримував дохід, однак маючи можливість отримувати дохід, свідомо відмовився від праці.
Відмова від праці на виробництві, а так само і безвідповідальне ставлення до виконання робіт на виробництві не свідчить про те, що засудженний довів своє виправлення.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 станом на лютий 2022 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що представником засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінним ставленням до праці, під час відбування покарання порушував режим відбування покарання, за що має одне діюче стягнення, яке отримав у лютому 2022 року, тяжкість, спосіб та суспільна небезпеки злочинів, скоєних ОСОБА_5 , а також відбутий строк покарання із врахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 більше ніж три роки, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 лютого 2022 року о 09год.50хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1