КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0004451 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правлпорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

02.09.2021 року з Київської обласної прокуратури до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий строк спливає, а існують ризики того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватись від суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які було викрадено і місце знаходження яких слідством не встановлено, зможе незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших осіб, оголошених в розшук, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

07 вересня 2021 року під час розгляду справи в судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 і ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 05.11.2021 року включно та відмовлено у задоволенні клопотання захисника щодо зміни обраного обвинуваченому виду запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалено не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд, оскільки справа перебувала на розгляді у судді ОСОБА_7 , однак, у зв`язку з перебуванням останньої на лікарняному дану справу було передано на розгляд судді ОСОБА_8 із посиланням на п.20-5 перехідних положень КПК України на підставі розпорядження керівника апарату Ірпінського міського суду Київської області, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню відповідно до п.3.ч.1 ст.415 КПК України.

Крім того , звертає увагу, що жодних доказів на підтвердження існування хоча б одного із передбачених ст. 177 КПК України ризиків разом із клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 надано не було, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим приписами ст. 177 КПК України. Також вказує, що рішення суду першої інстанції суперечить вимогам чинного законодавства і практиці ЄСПЛ.

Апелянт вважає, що суд не міг належним чином розглянути дане клопотання та об`єктивно прийняти рішення без наявних доказів обґрунтованості обвинувачення, що є грубим порушенням глави 18 КПК України зокрема ч.3 ст.176 КПК України.
Також вказує на існування достатніх та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.
Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін кримінального провадження і таких клопотань від інших учасників кримінального провадження не надходило, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-і/367/1/2021 (справа №367/3997/20) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких насильницьких злочинів, він не має постійного місця проживання, офіційно не працює, що вказує на наявність ризиків, того, що, перебуваючи на волі, він зможе уникати суду та впливати у незаконний спосіб на недопитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, а тому суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.Також суд не знайшов підстав для зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, обраного ухвалою Ірпінського міського суду від 14.05.2021 р., оскільки суду не було стороною захисту надано доказів зміни будь-яких обставин, які були враховані судом під час визначення розміру застави

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи захисника про те, що оскаржуване судове рішення ухвалено не тим складом суду, спростовується матеріалами контрольного провадження, які надійшли на запит апеляційного суду, а саме розпорядженням керівника апарату Ірпінського міського суду Київської області (а.с.8) та копією протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.42).
Посилання захисника на те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою від 08 липня 2021 року вже було предметом розгляду, за результатами якого було постановлено ухвалу, також не відповідає дійсності, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 07.09.2021 року зазначив, що судом не приймається до уваги посилання захисника на те, що клопотання прокурора повинно бути повернуто на дооформлення, оскільки чинний КПК України не передбачає такого рішення в разі зазначення невірної дати у клопотанні та вважав, що невідповідність дати клопотання в даному випадку відноситься до технічних описок, оскільки фактично таке клопотання подано до суду 02.09.2021 р., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Твердження апелянта, про те, що прокурор не обґрунтував існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, є безпідставним, оскільки при розгляді клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Крім того, на даний час триває розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , дослідження доказів ще не розпочато, не допитані свідки по справі та не прийнято остаточного рішення в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується посилання захисника на те, що у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 відсутні наявні докази обґрунтованості обвинувачення, то колегія суддів вважає необхідним зазначити, що переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки обґрунтованості обвинувачення висунутого особі, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції.

За викладеним, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжний захід у виді тримання його під вартою в ДУ « Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 05 листопада 2021 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3