Справа № 504/4046/21
Номер провадження 1-кп/504/944/21
У Х В А Л А
28.12.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000409 від 02.06.2021 року, який надійшов 02.11.2021 року з Доброславської окружної прокуратури Одеської області, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.01.2022р.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000409 від 02.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки строк обраного на досудовому розслідуванні запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити або спотворити будь-яку із речей та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, при цьому пояснив, що співробітники поліції незаконно вторглися до місця мешкання свідків, зокрема ОСОБА_8 , змусивши її підписати документи проти нього, оскільки він нібито підозрюється у вбивстві бабусі. Також, незаконно проводили слідчі дії за місцем мешкання його малолітньої дитини, тощо. Вважає заявлені прокурором ризики необґрунтованими, оскільки потерпілі навіть не впізнали його під час судового розгляду. Його затримання було проведено незаконно, з яких підстав він перебуває під вартою, не розуміє.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 також заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, погодившись із ОСОБА_6 , просила обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. При цьому пояснила, що ОСОБА_6 не має наміру здійснювати вплив на будь-яких осіб, потерпілі вже надали свої покази, речові докази по справі вилучені, а в разі перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом, ризик можливості здійснення впливу на свідків втратить свою актуальність. Зауважила, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, доглядає за інвалідом та зацікавлений у вирішенні справи.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися, однак надали заяви про проведення судових засідань без їх участі.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи до уваги, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 03.01.2022 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, суд приходить до наступного.

Так, на думку суду, ризики, визначені в ухвалі Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021р. на теперішній час продовжують існувати, окрім ризику можливості незаконно впливати на потерпілих, які вже були допитані в судовому засіданні.

Суд вважає, що небезпека переховування ОСОБА_6 здається явно переконливою, оскільки він раніше неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні умисних тяжких злочинів, офіційно не працює, не навчається, в нього немає офіційного джерела доходу, а отже міцні соціальні зв`язки відсутні. Обвинувачений зареєстрований та проживає в м. Марганець, Дніпропетровської області, що є значно віддаленим від місця розташування Комінтернівського районного суду Одеської області. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованих злочинів свідчить про існування ризику переховування від суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, ризик впливу на свідків здається суду явно переконливим, оскільки обвинувачений шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань під час судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, допит свідків не проводився, тому заявлений прокурором ризик можливості незаконного впливу на цих осіб є вкрай актуальним.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є також обґрунтованим, так як обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 в супереч положень ст.132 КПК України, не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що заявлені прокурором ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, є неактуальними та недоведеними, усі твердження сторони захисту є припущеннями.

Суд надає критичну оцінку доводам ОСОБА_6 про здійснення співробітниками поліції тиску на свідка, а також про проведення незаконних слідчих дій, оскільки вказані питання є предметом судового розгляду, та їм не може бути надана оцінка під час вирішення питання стосовно продовження запобіжного заходу.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», обраний обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін та продовжити його дію на строк до двох місяців, а саме до 26.02.2022 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3