Справа № 308/2875/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000068 від 15.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голобородьківське Карлівського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що 14.01.2020 року близько 18 год. 30 хв. у кухонній кімнаті будинку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 між ним та його тещею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка теж проживає у даному будинку, виник конфлікт. У ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар затиснутою в кулак рукою, в область лівого ока та декілька ударів в область тулуба своїй тещі ОСОБА_4 в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 25 від 14.02.2020 року на момент судово-медичного обстеження на тілі громадянки ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в лівому оці, синців на шкірних покривах спини в області правої лопатки, лівого плеча у верхній третині по зовнішній поверхні. Згідно даних консультативного обстеження обласних спеціалістів у нього виявлено: Субконюнктивальний крововилив (наслідок травми) лівого ока. Забій м`яких тканин грудної клітки. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини, не виключена можливість з подальшим падінням потерпілої з висоти власного зросту на підлегле тверде покриття, як при наданні їй прискорення так і з прискоренням. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 могли виникнути при обставинах справи про які повідомляє потерпіла, і згідно медичної довідки вкладаються в час пригоди, що мала місце 14.01.2020 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров»»я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Разом із обвинувальним актом до суду подано заяву від 01.02.2022 року щодо визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Згідно зазначеної заяви судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві складеній 01.02.2022 року у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , підтвердив роз`яснення йому вказаних положень законодавства та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також у вказаній заяві ОСОБА_3 , складеній у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілої ОСОБА_4 від 01.02.2022 року, у якій потерпіла зазначила, що згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також обмеження щодо права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, щодо призначення такого виду покарання.

Суд уважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1