ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1461/21 Справа № 932/7138/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000990, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного за ч.3 ст.185КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2021 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2021 року включно, та визначено заставу в сумі 45 400 грн.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, яка підтверджується доданими матеріалами та встановив наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому слідчий суддя врахував обставини про, які йдеться в ст. 178 КПК України та характеризуючі дані про підозрюваного, тому застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя визначив розмір застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення незаконне, оскільки ухвала не містить відомостей про існування ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, захисник вважає, що запобігти ризикам можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 домашнього арешту з покладенням обов`язків, а сама тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу. Крім цього, захисник зазначає, що до клопотання не долучено доказів наявності ризиків.
В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000990, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (а.с.6)
01 вересня 2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. (а.с.25-27)
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється згідно до ч.1 ст. 404 КПК України.
Також, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, з тих підстав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований та є раніше судимою особою.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходу можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Визначений розмір застави також в апеляційній скарзі не оскаржується, тому не перевіряється.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2021 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2021 року включно, та визначено заставу в сумі 45 400 грн. - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4