Справа № 182/4525/20
Провадження № 1-кп/0182/674/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 року за №0001797 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта повна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 08 липня 2020 року приблизно о 19.00 годині прийшов до буд. АДРЕСА_2 (що є житлом), який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та в якому він раніше спільно мешкав разок гр. ОСОБА_5 , де пройшовши по двору домоволодіння та зазираючи до вікон побачив, що усі речі зібрані у мішки.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на умисне, таємне викрадання чужого майна.
Так, скориставшись відсутністю власника та інших громадян, за допомогою дерев`яної палиці, яку знайшов поруч із будинком, розбив скло у вікні на кухні та очистивши віконну раму від залишків скла проник в приміщення будинку (що є житлом). Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 перебуваючи в тому самому місці, у цей же день та час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаю її настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, скориставшись відсутністю власника та інших громадян, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав мультимедійну акустичну систему «Sven MS 2050» 2 в 1 чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №248 від 24.07.2020 року складає 2254,66 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до житла.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю та пояснив, що 8 липня 2020 р. він прийшов до будинку своєї співмешканки, з якою на той час вони посварились. Він взяв палку, робив скло і витягнув акустичну систему. Потім він помирився з потерпілою, повернув акустичну систему і на теперішній час вони проживають разом. В скоєному кається. Просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просили розглядати кримінальне провадження за її відсутності. Цивільний позов заявляти не бажає. Під час призначення покарання покладалась на розсуд суду.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за якими він обвинувачується.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Також суд враховує обставини справи. Особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( а.п. 63), має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо ( а.п. 62). Офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває (а.п. 64-65).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, визнання вини, повернення викраденого.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, в тому числі які пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.
Вказане покарання буде відповідати меті покарання передбаченого ст. 50 КК та меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, визнання вини, відсутність претензій з боку потерпілої, особу обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 248 від 24.07.2020, згідно довідки, в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 124 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речові докази:
-мобільний телефон Ergo F-185.imei НОМЕР_1 , який переданий під розписку ОСОБА_3 залишити у його користуванні;
-акустичну систему «Sven MS 2050», яку передано під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її користуванні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1