Провадження № 1-кп/366/98/22
Справа № 366/39/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків кримінальне провадження № 0000080 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське, Поліського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.06.2021р. Іванківським районним судом Київської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,0 грн., штраф сплачено 04.06.2021р.,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 267-1 КК України,
встановив:

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 19.12.2021р. приблизно о 22 год. виник протиправний умисел на незаконне проникнення у зону відчуження з метою екстремального туризму.
Не маючи дозволу на проїзд до зони відчуження, ОСОБА_4 використовуючи для власних цілей скутер «Honda» із внесеними кустарними змінами у конструкцію, без реєстраційних знаків, оминаючи контрольно-пропускні пункти поліції встановлені по периметру зони відчуження, незаконно проник на території станції Янів, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 р. належить до зони відчуження.
Зупинившись поблизу евакуйованих внаслідок катастрофи на ЧАЕС в 1986 році промислових приміщень ст. Янів, ОСОБА_4 , виявив радіатори від тракторів і в цей час в нього виник злочинний умисел направлений на особисте збагачення за рахунок незаконного придбання виробів з металу на території зони відчуження.
Усвідомлюючи, що в нього відсутній будь-який дозвіл на придбання та переміщення об`єктів промислової продукції за межі зони відчуження, ОСОБА_4 , діючи повторно та свідомо нехтуючи вказаною обставиною, незаконно придбав підібравши із землі вироби промислової продукції у вигляді трьох радіаторів, які для полегшення їх переміщення за зону відчуження, закріпив на рамі моторолера.
Після цього, завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 почав переміщення об`єктів промислової продукції за межі зони відчуження без проведення дозиметричного контролю та без надання передбаченого законом дозволу, чим порушив вимоги п.5 ст. 12 ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У подальшому, 20.12.2021р., близько 04 год. 00 хв., при переміщенні вищевказаних об`єктів промислової продукції, ОСОБА_4 , було виявлено поліцейськими, які здійснювали контроль у межах своєї компетенції визначеної законом, за дотримання вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіактивного забруднення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив, що 19.12.2021р. приблизно о 22 год. використовуючи для власних цілей скутер «Honda» із внесеними кустарними змінами у конструкцію, без реєстраційних знаків, оминаючи контрольно-пропускні пункти поліції встановлені по периметру зони відчуження, незаконно проник на території станції Янів. Зупинившись поблизу евакуйованих внаслідок катастрофи на ЧАЕС в 1986 році промислових приміщень ст. Янів, ОСОБА_4 , виявив радіатори від тракторів. Придбав підібравши із землі вироби промислової продукції у вигляді трьох радіаторів, які для полегшення їх переміщення за зону відчуження, закріпив на рамі моторолера та почав переміщення об`єктів промислової продукції за межі зони відчуження без проведення дозиметричного контролю та без надання передбаченого законом дозволу. У подальшому, 20.12.2021р., близько 04 год. 00 хв., при переміщенні вищевказаних об`єктів промислової продукції, його було виявлено поліцейськими. В скоєному розкаюється.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, як закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, вчинені повторно, оскільки він виконав усі дії , які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, скоїв тяжкий злочин, раніше судимий.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, перебуває у шлюбі, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, його ставлення до скоєного, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим і покладенням відповідних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
- вироби з металу промислового походження, які передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області знищити.
- скутер «Honda» із внесеними кустарними змінами у конструкцію, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити власнику.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1